ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А
справа № 753/23513/25
провадження № 2/753/7811/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Княжий Затон 9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Княжий Затон 9» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на обслуговування будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 40 574,64 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «Княжий Затон 9» забезпечує управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , а відтак являється співвласником вказаного багатоквартирного будинку. При цьому, відповідач своєчасно не сплачує позивачу обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого за період з 01.09.2021 по 01.11.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 40 574,64 грн., яку позивач і прохає суд стягнути з урахуванням нарахованих штрафних санкцій у розмірі, які складаються з інфляційної складової боргу у розмірі 7 169,95 грн. та 3% річних у розмірі 1 929,29 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2025 позовну заяву залишено без руху.
25.02.2026, через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСББ «Княжий Затон 9» - адвоката Федосіна А.В. надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , направлялись ухвала суду про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками. Проте, процесуальні документи суду повернулись за зворотньою адресою без вручення відповідачу з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, позивачем на виконання вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України, направлялись відповідачу позовна заява з доданими до неї документами. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Отже, судом було здійснено усі передбачені Цивільно процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
20.02.2020 власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «Княжий Затон 9», та здійснено його державну реєстрацію. 
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна №445406916 від 28.09.2025.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах (ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Згідно пункту 2.1. Статуту ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав Співвласників, дотримання ними своїх обов`язків,
належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбаченим законодавством та цим Статутом.
Підпунктом 4.1.2. пункту 4.1. Статуту ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9» передбачено, що
джерелами фінансування є кошти Об`єднання, які складаються із внесків і платежів Співвласників.
Згідно пункту 4.3. Статуту ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», сплата встановлених Загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені Загальними зборами, є обов`язковою для всіх Співвласників. Частка Співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів Співвласників встановлюється Загальними зборами або загальними зборами представників. Відрахування до резервного, ремонтного фондів, встановлюються Загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Загальні збори Об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів Співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна, на суму боргу.
За результатами загальних зборів ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», які були проведені у
період з 16.01.2021 року по 30.03.2021 року та оформлені протоколом № 1, власники квартир та нежитлових приміщень наведеного вище багатоквартирного будинку вирішили, що управління будинком АДРЕСА_1 , здійснювати ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», з 01.07.2021 року.
Крім цього, на зазначених зборах було прийнято рішення, що для формування сум надходжень і витрат (кошторису) ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9» затверджено розмір щомісячних внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій (управління) за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - щомісячні внески): для власників квартир: за умови оплати до 25 числа місяця, що настає за розрахунковим - 7,00 грн. (7 гривень 00 копійок) за 1 кв. метр належної площі квартири. За умови оплати після 25 числа місяця, що настає за розрахунковим і наявності боргу з затверджених обов`язкових внесків/платежів - 8,00 грн. (8 гривень 00 копійок) за 1 кв. метр належної площі квартири.
Крім того, на загальних зборах ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», які були проведені у період з 16.01.2021 року по 30.03.2021 року та оформлені протоколом № 1, прийнято рішення про встановлення розміру разового внеску на статутну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 : для власників квартир та нежитлових приміщень у розмірі 10,00 грн. (десять гривень 00 копійок) за 1 кв. метр належної загальної площі квартири та/або нежитлового приміщення. Оплата разового внеску здійснюється за реквізитами вказаними у квитанції/рахунку з моменту прийняття рішення Загальними зборами співвласників ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9».
Згідно пункту 3.1. Статуту ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», органами управління Об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) Об`єднання. Згідно підпункту 3.3.8. п. 3.3. Статуту ОСББ «КНЯЖИЙ ЗАТОН 9», до компетенції Загальних зборів належить визначення переліку та розмірів внесків і платежів Співвласників, а також порядку їх сплати.
Статтею 322 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не своєчасно та не в повній мірі сплачував внески на обслуговування будинку та прибудинкової території, у зв`язку із чим, відповідно до розрахунку заборгованості, який перевірний судом, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01.09.2021 по 01.11.2025 у розмірі 30 722,40 грн.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Щодо стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 (Указ затверджено Законом №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Виключень з переліку житлово-комунальних послуг постанова не містить, а тому застосовується і до правовідносин сторін у цій справі.
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у новій редакції та зазначено, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій, до яких м. Київ, в якому знаходиться об`єкт нерухомого майна відповідача, не відноситься.
Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 401/983/23 (провадження № 61-12953св23) зазначив, про те, що предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина перша статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (частина друга статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Отже, тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець визначив, що не є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини, які виникають між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що на відносини, які виникають між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення, не поширюються норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки забезпечення потреб співвласників шляхом самозабезпечення не є житлово-комунальною послугою.
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем було нараховано відповідачу суму штрафних санкцій, яка складається з інфляційної складової боргу у розмірі 7 169,95 грн. та 3% річних у розмірі 1 929,29 грн.
Відповідно до чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів своєчасної оплати за спожиті послуги та відсутності заборгованості перед позивачем.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово - комунальні послуги, які полягають у вигляді сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 30 722,40 грн. та заборгованість зі сплати разового внеску на статутну діяльність у розмірі 753,00 грн., а також шляхом стягнення з відповідача на користь позивача інфляційної складової боргу у розмірі 7 169,95 грн. та 3% річних у розмірі 1 929,29 грн.
В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: ордер на надання правничої допомоги, укладений між ОСББ «Княжий Затон 9» та адвокатом Федосіним Артемом Вікторовичем. 
Проте, представником позивача ОСББ «Княжий Затон 9» - адвокатом Федосіним А.В. не надано доказів, що підтверджують понесення витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат.
Таким чином, суд відмовляє представнику позивача у заявленій вимозі про стягнення суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн 
Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. 
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись стст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 279 ЦПК України, стст. 525, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Княжий Затон 9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Княжий Затон 9» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, код ЄДРПОУ 43522765) заборгованість зі сплати внесків на обслуговування будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 40 574,64 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 30 722,40 грн., заборгованості зі сплати разового внеску на статутну діяльність у розмірі 753,00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 7 169,95 грн. та 3% річних у розмірі 1 929,29 грн., а також витрати сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ:          Федір КАЛІУШКО