Справа № 459/1776/26 
Провадження № 2/459/764/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

10 серпня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 2013123 від 04.08.2025 в сумі: 14346.00 грн, яка складається з: 9000.00 грн тіла кредиту та 5346.00 грн нарахованих процентів, а також просив вирішити питання судових витрат, які включають судовий збір у розмірі 2662.40 грн, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, зокрема, за відправлення документів відповідачу в розмірі 136,98 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000.00 грн.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.08.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 2013123, відповідно до умов якого сума кредиту становила 9000 грн. Кредит надавався загальним строком на 60 днів з кінцевим терміном повернення до 02.10.2025 (включно). 04.08.2025 відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «АБЕКОР», що свідчить про те, що останній ознайомився з Правилами та іншою наданою йому інформацією, під час здійснення реєстрації в ITC позивача, відповідач: надав свої необхідні особисті персональні дані: ПІБ, дані паспорта; дату та рік народження ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи місце реєстрації та проживання тощо; надав згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в ITC позивача; електронної відмітки, в порядку передбаченому ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних»; створив особистий кабінет; пройшов процедуру верифікації своєї банківської платіжної картки, на яку в подальшому позивачем, булі перераховані кредитні кошти. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість за Договором у розмірі 14346.00 грн, з яких: 9000.00 грн. тіло кредиту, 5346.00 грн нараховані проценти. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить позов задовольнити.
Ухвалою від 04.05.2026 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті, який відкладався, про що постановлялись відповідні ухвали.
03.08.2026 сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд даної справи проводити у його відсутності.
Відповідач будь-яких заяв, клопотань, відзиву не подав, причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки повне рішення виготовлено 10.08.2026, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 03.08.2026, датою ухвалення даного рішення є саме 10.08.2026 в силу вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.08.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 2013123. Договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора "b24126" (а. с. 24 зворот- 33).
Відповідно до п. 1.1., 1.1.1. Договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Сайт. Електронна Ідентифікація Позичальника в ІКС Кредитора здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитором правильності введення коду/натискання цифр на клавішах телефону під час телефонного дзвінка, що є електронним підписом Позичальника та направлений/здійснений Кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході та/або (під час обслуговування у Кредитора). При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Сайту/ІКС Кредитора. 1.1.1. На умовах цього Договору, Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п.1.2., 1.3. Договору сума кредиту(загальний розмір) складає: 9000 грн. 00 коп, тип кредиту – кредит, строк кредиту 60 днів з кінцевим терміном повернення до «02» жовтня 2025 року (включно).
Кількість платежів – 2 платежі. Періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 10дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом) (п. 1.3.1., 1.3.2. Договору).
Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: Базова процентна ставка – 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; Основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; Акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: - 0.9900 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом, (крім випадку якщо Позичальник уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де дана акційна ставка буде застосована до дати такого укладення(включно), якщо Позичальник своєчасно сплатить перший платіж не пізніше строку та не менше суми, що встановлені в початковому Графіку платежів (+3 календарні дні додатково для виконання вказаного зобов`язання) або у вказаний строк укладе додаткову угоду про продовження строку кредиту (пролонгацію). Якщо Позичальник не має права на отримання знижки на умовах акційної ставки, акційна ставка в цьому полі буде дорівнювати розміру базової ставки, яка відповідно діє в цей період, у зв`язку з чим ця умова Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Позичальника. 3 В даному випадку, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від Кредитора індивідуальну знижку на базову процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (його частини), а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (включно), буде перераховано за акційною процентною ставкою, відповідно до вищезазначених умов. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від Кредитора, користування кредитом для Позичальника здійснюється за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (без застосування знижки) на звичайних (базових) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів (позичальників), які не мають окремих індивідуальних знижок базової процентної ставки. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування акційної процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується базова процентна ставка, при цьому застосування базової процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової процентної ставки (п. 1.4., 1.4.1., 1.4.2., 1.4.3. Договору).
Згідно п.1.10 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 10336.50 грн.
Як вбачається з п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 що емітована банком України (далі - платіжна картка).
Сторонами погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до Договору, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.
Також позивачем до позовної заяви долучено копію Паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «g83683», в якому міститься інформація про основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша інформація (а. с. 36-37 на звороті).
Позивач, на виконання умов договору, 04.08.2025 надав відповідачу грошові кошти у сумі 9000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 22711 від 27.04.2026 (а. с. 21).
Про те, що ТОВ «ФК «Абекор» виконало умови договору та перерахувало відповідачу кошти в сумі 9000,00 грн на його банківську картку № НОМЕР_2 свідчить також відповідь АТ «Акцент Банк» від 18.06.2026 та платіжна інструкція №366992_1_1794464.1280410007 від 04.08.2025, долучена до даної відповіді (а. с. 56-64).
Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача по кредиту становить 14346.00 грн, з яких: 9000.00 грн. тіло кредиту, 5346.00 грн нараховані проценти (а.с.57). Водночас, як вбачається із даного розрахунку, на виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу.
Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача, оскільки він ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.
При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та правочини.
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. ст. 627-629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно із змісту ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Статтею 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.
Як встановлено судом, 04.08.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 2013123. Договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора "b24126" у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. 
У вищевказаному договорі вказано адресу ОСОБА_1 , його паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, адресу проживання, номер банківської картки для перерахування коштів, котрий належить останньому, що є підтвердженням здійснення ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши вищевказаний Договір, Паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит ОСОБА_1 підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови Договору цілком зрозумів та приймав їх. 
Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, тобто відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на електронну пошту чи особистий номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна, Договір з ним не був би укладений. 
Також судом встановлено, що ТОВ «ФК «Абекор» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 9000 грн шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , вказану відповідачем в Договорі, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 22711 від 27.04.2026, відповіддю АТ «Акцент Банк» від 18.06.2026 та платіжною інструкцією №366992_1_1794464.1280410007 від 04.08.2025.
Також суд враховує те, що при укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. 
Таким чином, між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти під проценти, на умовах вказаних в Договорі. Проте свої зобов`язання, всупереч умовам Договору, належним чином не виконав.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно розрахунку заборгованості загальна заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2013123 від 04.08.2025 становить 14346.00 грн, з яких: 9000.00 грн тіло кредиту та 5346.00 грн нараховані проценти.
Доказів повернення кредитних коштів матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено.
Відтак, позичальник (відповідач) свої зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, що призвело до виникнення заборгованості.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту по Договору в розмірі 9000,00 грн слід задовольнити.
Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 5346.00 грн суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.
За умовами договору сума кредиту становила 9 000 грн, строк кредитування 60 днів, до 02.10.2025 включно, базова ставка: 0,99% на день, основна ставка у другому періоді: 0,99% на день, акційна ставка також 0,99% на день. Перший платіж мав бути здійснений позичальником через 10 днів, другий — після другого періоду. Однак жодного платежу останній не здійснив, таким чином база для нарахування відсотків за весь період кредитування з 04.08.2025 по 02.10.2025 становила 9 000 грн. Відтак, за 60 днів проценти становлять 5 346 грн.
Наведене свідчить, що позивач здійснив нарахування відсотків (процентів) в порядку, передбаченому Договором у межах строку кредитування.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2013123 від 04.08.2025 у розмірі 14346.00 грн (з яких: 9000.00 грн тіло кредиту, 5346.00 грн нараховані проценти) є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано: довіреність №18/09, копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 22122025 від 22.12.2025, укладеного між АБ «Наталії Пухи» та ТОВ «ФК «Абекор», ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1204167, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі наданих послуг від 30.04.2026, згідно якого загальна вартість послуг з надання правової допомоги становить 10000,00 грн.
Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом. 
Варто зауважити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Відтак, враховуючи вищевикладене, перевіривши зміст наведених документів, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною та є однотипною для адвоката, розглядалася така у спрощеному позовному провадженні, що не потребує значного витрачання часу адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник позивача не брав, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 4000,00 гривень. 
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача 2662,40 грн. сплаченого судового збору, а також 136,98 гривень судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, зокрема, за відправлення документів відповідачу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір згідно з платіжною інструкцією №731 від 14.04.2026 в сумі 2662,40 гривень підлягає стягненню з відповідача у користь позивача в силу приписів ст.141 ЦПК України. 
Також витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для підготовки розгляду справи відповідно до приписів п.4 ч.3 ст.133, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 136,98 гривень.
Таким чином, керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 2013123 від 04.08.2025 в сумі 14346.00 грн, яка складається з: 9000.00 грн тіла кредиту та 5346.00 грн нарахованих процентів. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» 2662,40 грн судового збору та 136,98 грн витрат, які пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для підготовки розгляду справи. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» 4000,00 грн витрат понесених на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 10.08.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор», (місцезнаходження: м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, будинок 75, прим. 601А, код ЄДРПОУ 39287145),
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 

Суддя:       М.  В.  Мельникович