СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року Справа № 480/4042/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4042/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у не проведенні перерахунку моєї пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення моєї пенсії за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 грн, на коефіцієнти у розмірі 1,197, 1,0796, 1,115, починаючи з 27.11.2025, тау розмірі 1,121, починаючи з 01.03.2026 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити, починаючи з 27.11.2025 перерахунок моєї пенсії у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення мої пенсії за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, 1,115, у зв`язку з цим здійснити виплату починаючи з 27.11.2025 недоотриманих сум пенсії у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити, починаючи з 01.03.2026 - перерахунок та виплату моєї пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України № 1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення мої пенсії за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, 1,115, 1,121 та у зв`язку з цим здійснити виплату, починаючи з 01.03.2026 недоотриманих сум пенсії у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом.
Свої вимоги мотивує тим, що на виконання рішення суду у справі № 480/2533/25 пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення його пенсії, на коефіцієнти 1,197 та 1,0796. Водночас під час подальшої індексації пенсії у 2025 та 2026 роках відповідач не продовжив послідовне збільшення зазначеного показника на коефіцієнти 1,115 та 1,121 у порядку, визначеному статтею 42 Закону № 1058-IV, унаслідок чого пенсія позивача обчислюється та виплачується у заниженому розмірі. Крім того, утворену внаслідок виконання судового рішення різницю відповідач обліковує як заборгованість та виплачує в порядку, передбаченому постановою КМУ № 821, а не в загальному порядку щомісячної виплати пенсії у повному розмірі.
Ухвалою суду від 02.06.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та з 01.05.2022 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Під час призначення пенсії для обчислення її розміру застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 480/2533/25 зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок пенсії позивача шляхом послідовного збільшення зазначеного показника середньої заробітної плати на коефіцієнти 1,197 та 1,0796.
На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197 та 1,0796, унаслідок чого розмір пенсії з 01.10.2024 визначено в сумі 13742,82 грн.
Відповідно до розрахунку доплати, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 10.03.2026, за період з 01.10.2024 по 31.03.2026 розмір пенсії, визначений на виконання судового рішення, становив 13742,82 грн, тоді як фактично до виконання рішення позивачу виплачувалася пенсія у розмірі 10856,42 грн, а з березня 2025 року - 11342,16 грн.
Згідно із зазначеним розрахунком загальний розмір заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, становив 45640,58 грн, з яких станом на 10.03.2026 виплачено 38438,60 грн. При цьому щомісячна різниця між визначеним судовим рішенням розміром пенсії та фактично виплачуваною з березня 2025 року сумою становила 2400,66 грн.
Крім того, у рішенні про перерахунок пенсії від 24.10.2025 зазначено: "Рішення суду згідно ПКМУ № 821 - з 19.09.2025 по довічно", що свідчить про застосування відповідачем до виплати сум, нарахованих на виконання судового рішення, Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821.
Водночас із наданих пенсійним органом розрахунків вбачається, що під час проведення подальшої індексації пенсії позивача з 01.03.2025 та з 01.03.2026 відповідач не здійснив послідовного збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії, на коефіцієнти 1,115 та 1,121, унаслідок чого розмір пенсії позивача після проведеного на виконання судового рішення перерахунку не збільшився.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення".
Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії. Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням КМУ з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 4 Порядку № 124 визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:
К = (ЗСЦ + ЗСЗ) х 50 % / 100 % + 1,
де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік у відсотках;
ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у відсотках, що визначається за такою формулою:
ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100 % - 100 %,
де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;
Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку КМУ у межах бюджету Пенсійного фонду України.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема особам, пенсія яким призначена за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів.
Згідно із пунктом 1 постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" установлено, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,197.
Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" установлено, що з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,0796.
25.02.2025 КМУ прийняв постанову № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".
Відповідно до пункту 1 постанови № 209 з 1 березня 2025 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,115.
У підпункті 6 пункту 2 постанови № 209 установлено, що з 1 березня 2025 року з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 року включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який використовувався для призначення або перерахунку їх пенсії, на визначені цим підпунктом коефіцієнти.
Зокрема, для пенсій, призначених або перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, передбачено коефіцієнт збільшення 1,046.
25.02.2026 КМУ прийняв постанову № 236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році".
Відповідно до пункту 1 постанови № 236 з 1 березня 2026 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,121 з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
У підпункті 6 пункту 2 постанови № 236 установлено, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2025 року включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який використовувався для призначення або перерахунку пенсії, з урахуванням відповідних коефіцієнтів збільшення, передбачених підпунктом 6 пункту 2 постанови № 209.
Для пенсій, призначених або перерахованих із застосуванням показників середньої заробітної плати, які враховувалися для призначення пенсії у 2021 і 2022 роках, передбачено коефіцієнт збільшення 1,061.
Отже, положення Порядку № 124 та відповідних постанов Кабінету Міністрів України передбачають щорічне проведення індексації пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії, з урахуванням збільшення такого показника у попередніх роках.
Водночас положення Порядку № 124 не повною мірою узгоджуються з приписами частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії - за приписами Закону;
показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 1 жовтня 2017 року - за приписами Порядку.
Відповідно до статті 7 Закону № 1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, серед іншого, за принципами законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати.
Принцип законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування полягає у забезпеченні чітких, рівних та прозорих правил для всіх суб`єктів, що беруть участь у цій системі. Умови, права та обов`язки щодо пенсійного страхування встановлюються виключно законами України. Це забезпечує правову визначеність і недопущення свавільного регулювання.
Принцип диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати спрямований на забезпечення соціальної справедливості та зв`язку між розміром сплачених особою страхових внесків і рівнем її пенсійного забезпечення.
Таким чином, законодавче визначення умов і порядку загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечує передбачуваність, стабільність і довіру до пенсійної системи та є ключовою складовою соціального захисту населення.
Отже, абзац перший у сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Повноваження суду не застосовувати нормативно-правовий акт у разі висновку про його суперечність Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту кореспондує з принципом верховенства права.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувалися такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі нормативно-правові акти не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними. Такий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 913/204/18 та від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19.
У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Таким чином, при проведенні щорічної індексації пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення конкретної пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV.
Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24, від 28.01.2025 у справі № 440/4663/24, від 28.01.2025 у справі № 120/1483/24 та від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Судом встановлено, що для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні був урахований показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 480/2533/25 зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок пенсії позивача шляхом послідовного збільшення зазначеного показника середньої заробітної плати на коефіцієнти 1,197 та 1,0796.
На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197 та 1,0796, внаслідок чого розмір пенсії з 01.10.2024 визначено у сумі 13742,82 грн.
Отже, обставини щодо необхідності застосування до показника середньої заробітної плати у розмірі 10846,37 грн коефіцієнтів збільшення 1,197 та 1,0796 уже встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, та не є предметом повторної правової оцінки у цій справі.
Водночас застосовані на виконання рішення суду коефіцієнти 1,197 та 1,0796 є складовими послідовного збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії позивача, а тому повинні враховуватися під час проведення наступних індексацій пенсії.
Щодо застосування під час індексації пенсії позивача з 01.03.2025 коефіцієнта збільшення 1,115, установленого пунктом 1 постанови № 209, та з 01.03.2026 коефіцієнта збільшення 1,121, установленого пунктом 1 постанови № 236, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 42 Закону № 1058-IV показник середньої заробітної плати в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Виходячи з темпів зростання споживчих цін у 2024 та 2025 роках і зростання середньої заробітної плати за останні три роки порівняно з попередніми трьома роками постановами № 209 та № 236 встановлено для підвищення пенсій коефіцієнти 1,115 та 1,121, що відповідає приписам абзацу другого частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.
Поряд з цим положення Закону № 1058-IV не передбачають випадків зменшення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, та не уповноважують КМУ визначати зменшений розмір такого коефіцієнта залежно від року призначення пенсії.
Таким чином, приписи підпункту 6 пункту 2 постанови № 209 та підпункту 6 пункту 2 постанови № 236 в частині визначення для пенсій, призначених із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2022 рік, зменшених коефіцієнтів 1,046 та 1,061 не відповідають положенням частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, а тому не можуть бути підставою для незастосування під час індексації пенсії позивача коефіцієнтів, установлених пунктами 1 зазначених постанов.
Як встановлено судом, у рішенні про перерахунок пенсії від 24.10.2025 розмір пенсії позивача з 01.03.2025 визначено у сумі 13742,82 грн, тобто в тому самому розмірі, який був визначений на виконання рішення суду із застосуванням коефіцієнтів 1,197 та 1,0796.
Крім того, відповідно до розрахунку доплати, складеного відповідачем 10.03.2026, розмір пенсії позивача, визначений на виконання судового рішення, залишався незмінним у сумі 13742,82 грн протягом усього періоду з 01.10.2024 по 31.03.2026.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що після 01.03.2025 та 01.03.2026 визначений на виконання судового рішення розмір пенсії позивача не збільшувався.
Наведене свідчить, що під час проведення подальшої індексації пенсії позивача відповідач не здійснив послідовного збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 10846,37 грн, який враховувався для обчислення пенсії позивача, з урахуванням уже застосованих коефіцієнтів 1,197 та 1,0796, на коефіцієнт 1,115 з 01.03.2025 та на коефіцієнт 1,121 з 01.03.2026.
За наведених обставин індексація пенсії позивача з 01.03.2025 мала бути проведена шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн на коефіцієнти 1,197, 1,0796 та 1,115, а з 01.03.2026 - із додатковим застосуванням до збільшеного у попередні роки показника коефіцієнта 1,121.
Водночас, враховуючи межі заявлених позовних вимог, перерахунок та виплата пенсії із застосуванням коефіцієнта 1,115 підлягають здійсненню починаючи з 27.11.2025, а із застосуванням коефіцієнта 1,121 - починаючи з 01.03.2026.
Таким чином, бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії позивача шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати, який безпосередньо враховувався для обчислення його пенсії, на коефіцієнти 1,115 та 1,121 є протиправною, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача здійснити виплату недоотриманих сум пенсії у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV, у загальному порядку, встановленому цим Законом, без застосування Порядку № 821, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Постановою КМУ від 14.07.2025 № 821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень.
Пунктом 1 Порядку № 821 передбачено, що цим Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, призначених або перерахованих на виконання судових рішень, зокрема за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати або фінансування.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 821 перераховані пенсії за рішенням суду - сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, визначена як різниця між розміром призначеної або перерахованої на виконання судового рішення суми виплати та визначеним органом Пенсійного фонду України розміром з урахуванням положень нормативно-правових актів.
Пунктом 4 Порядку № 821 передбачено, що видатки на виплату нарахованих пенсій за рішеннями суду за минулий час та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 821 видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету або помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на перше число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету або помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду пенсій за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду підлягали виплаті в наступному бюджетному періоді в межах установлених бюджетних асигнувань.
Отже, Порядком № 821 було передбачено поділ належного пенсіонеру розміру пенсії на розмір, визначений органом Пенсійного фонду України з урахуванням положень нормативно-правових актів, та різницю, нараховану на виконання судового рішення, виплату якої поставлено в залежність від обсягу бюджетних асигнувань.
Водночас такий порядок виплати пенсії не відповідає положенням Закону № 1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною другою статті 5 Закону № 1058-IV передбачено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, а також порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно з частиною першою статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Закон № 1058-IV передбачає щомісячну виплату пенсії у визначеному внаслідок її призначення або перерахунку розмірі та не встановлює можливості поділу поточного розміру пенсії залежно від підстав, з яких такий розмір було визначено.
Закон № 1058-IV також не передбачає окремого виду поточної пенсійної виплати у вигляді різниці між розміром пенсії, перерахованим на виконання судового рішення, та розміром пенсії, самостійно визначеним органом Пенсійного фонду України з урахуванням положень нормативно-правових актів.
Після проведення перерахунку на виконання судового рішення визначений унаслідок такого перерахунку розмір є поточним щомісячним розміром пенсії та підлягає виплаті відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV загальною сумою у повному обсязі.
Виокремлення у бюджеті Пенсійного фонду України окремих напрямів видатків для виплати пенсій, призначених або перерахованих на виконання судових рішень, має бюджетно-обліковий характер та саме по собі не може змінювати зміст і обсяг права особи на отримання пенсії, встановлювати інші строки її виплати або ставити отримання частини поточного розміру пенсії у залежність від наявності окремо визначених бюджетних асигнувань.
Отже, Кабінет Міністрів України не уповноважений підзаконним нормативно-правовим актом змінювати встановлені Законом № 1058-IV умови та порядок виплати пенсії, зокрема запроваджувати особливий порядок виплати частини поточного щомісячного розміру пенсії, визначеної на виконання судового рішення.
Крім того, частиною третьою статті 7 КАС України встановлено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, положення Порядку № 821, які передбачали виплату частини поточного розміру пенсії пропорційно виділеним бюджетним асигнуванням, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що не відповідають статтям 5 та 47 Закону № 1058-IV і конституційному принципу обов`язковості судових рішень.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 у справі № 320/51895/25 постанову КМУ від 14.07.2025 № 821 визнано протиправною та нечинною. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026 апеляційні скарги КМУ та Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, з 08.06.2026 постанова Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 втратила чинність та не могла надалі застосовуватися відповідачем.
Втрата постановою № 821 чинності з 08.06.2026 не свідчить про правомірність її застосування до поточної пенсійної виплати позивача до цієї дати, оскільки положення цього підзаконного нормативно-правового акта не відповідали Конституції України та Закону № 1058-IV.
Як встановлено судом, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 480/2533/25 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії, на коефіцієнти 1,197 та 1,0796 та визначив розмір пенсії у сумі 13742,82 грн.
Проте після проведення перерахунку відповідач продовжив виплачувати пенсію позивача у меншому розмірі: за період з 01.10.2024 по 28.02.2025 - у сумі 10856,42 грн, а з 01.03.2025 - у сумі 11342,16 грн, тоді як розмір пенсії, визначений на виконання судового рішення, становив 13742,82 грн. Різницю між належним та фактично виплаченим розміром пенсії відповідач обліковував як заборгованість, нараховану на виконання судового рішення, а з 19.09.2025 виплату такої заборгованості здійснював відповідно до Порядку № 821.
Зазначені обставини підтверджуються розрахунком доплати, складеним відповідачем 10.03.2026, відповідно до якого загальний розмір заборгованості, нарахованої на виконання судового рішення за період з 01.10.2024 по 31.03.2026, становив 45640,58 грн, з яких станом на 10.03.2026 виплачено 38438,60 грн.
Крім того, у рішенні про перерахунок пенсії від 24.10.2025 у графі "Особливості" зазначено: "Рішення суду згідно ПКМУ № 821 - з 19.09.2025 по довічно", що безпосередньо підтверджує застосування відповідачем Порядку № 821 до виплати пенсії позивача, перерахованої на виконання судового рішення.
Таким чином, відповідач застосував Порядок № 821 до поточного щомісячного розміру пенсії позивача та внаслідок цього виплачував пенсію у меншому розмірі, ніж розмір, визначений після проведення перерахунку на виконання судового рішення, а належну позивачу різницю обліковував як окрему заборгованість, виплата якої залежала від обсягу бюджетних асигнувань.
Застосування Порядку № 821 не може бути підставою для зменшення поточного щомісячного розміру пенсії позивача, оскільки це суперечить статтям 5 та 47 Закону № 1058-IV і фактично змінює зміст та обсяг виконання судового рішення підзаконним нормативно-правовим актом.
При цьому визначений судовим рішенням розмір пенсії не є окремим видом пенсійної виплати. Судове рішення лише підтверджує право особи на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом, а тому після проведення відповідного перерахунку пенсія повинна виплачуватися у загальному порядку, передбаченому Законом № 1058-IV для всіх пенсій відповідного виду.
Відсутність або недостатність бюджетних асигнувань за окремим напрямом видатків, передбаченим для виконання судових рішень, не може бути підставою для виплати позивачу лише частини належного поточного розміру пенсії та перенесення виплати решти пенсії на наступні бюджетні періоди.
За таких обставин застосування відповідачем постанови КМУ від 14.07.2025 № 821 під час виплати пенсії позивача, перерахованої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 480/2533/25, є протиправним.
З метою повного та ефективного відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити починаючи з 27.11.2025 виплату пенсії позивача, перерахованої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 480/2533/25, а також пенсії, перерахованої відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV із послідовним застосуванням відповідних коефіцієнтів збільшення, у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV, у загальному порядку, встановленому цим Законом, без застосування Порядку № 821 та з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, суд визнає про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1331,20 грн з відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення її пенсії за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн, на коефіцієнти збільшення 1,197, 1,0796, 1,115 починаючи з 27.11.2025 та на коефіцієнт збільшення 1,121 починаючи з 01.03.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 починаючи з 27.11.2025 перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення її пенсії за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн, на коефіцієнти збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115, та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у загальному порядку, встановленому цим Законом, без застосування Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2026 перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення її пенсії за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн, на коефіцієнти збільшення 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121, та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у загальному порядку, встановленому цим Законом, без застосування Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал