СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/2186/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.,
за участю секретаря судового засідання: Євтушенка Є.В.,
за участь представників учасників справи: 
від позивача: Косінова Д.С., ордер серія АХ № 1353447 від 01.10.2025;
від відповідача (апелянта): не з`явилися;
від третьої особи: не з`явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вх. №985 Х/2), 
на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 (повний текст складено 09.04.2026) у справі № 922/2186/25 (суддя Мужичук Ю.Ю.),
за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос - 2000", с. Тернова Чугуївського району Харківської області,
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, с. Миролюбівка Лозівського району Харківської області,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаймел Макс", м. Київ, 
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" (далі - СТОВ "Колос 2000") звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (далі - ДП "ДГ "Комсомолець"), в якій (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просило суд стягнути з відповідача:
- заборгованість за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 у сумі 1050000,00грн, 3% річних у сумі 108912,33грн та інфляційні втрати 568134,24грн;
- заборгованість за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №6-фін від 19.01.2022 у сумі 2650000,00грн, 3% річних у сумі 274656,17грн та інфляційні втрати 1433862,60грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеними між сторонами договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022 щодо повернення поворотної фінансової допомоги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 3700000,00грн. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №922/2186/25 позов задоволено повністю. 
Стягнуто з ДП "ДГ "Комсомолець" на користь СТОВ "Колос - 2000":
- основний борг за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 у сумі 1050000,00грн, 3% річних у сумі 108912,33грн та інфляційні втрати 568134,24грн; 
- основний борг за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №6-фін від 19.01.2022 у сумі 2650000,00грн, 3% річних у сумі 274656,17грн та інфляційні втрати 1433862,60грн.
- судові витрати по сплаті судового збору 73026,78грн та витрати на проведення експертизи у розмірі 125527,68грн.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що долученими до матеріалів справи доказами підтверджується факт укладення між сторонами договорів про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 та №6-фін від 19.01.2022, а також надання позивачем грошових коштів відповідачу в загальній сумі 4000000,00грн, які були повернуті відповідачем лише частково у розмірі 300000,00грн, у зв`язку з чим наявна сума боргу складає 3700000,00грн. Відповідачем факт отримання та розмір наданих позивачем коштів в ході розгляду справи не заперечувався та не спростовувався будь-якими належними та допустимими доказами.
Разом з цим, суд відхилив заперечення відповідача з приводу того, що позивач не є належним кредитором на користь якого відповідач має виконати зобов`язання з підстав укладення між СТОВ "Колос 2000" та ТОВ "Лаймел Макс" договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, за яким СТОВ "Колос 2000" відступило ТОВ "Лаймел Макс" право вимоги спірної суми заборгованості з ДП "ДГ "Комсомолець", що виникла на підставі договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 та №6-фін від 19.01.2022 на загальну суму 3700000,00грн, з урахуванням наступного.
Так, в ході розгляду справи судом першої інстанції за клопотанням позивача було призначено судову технічну та почеркознавчу експертизи документів, за результатами проведення яких отримано висновки судових експертів, де встановлено, що у договорі про відступлення права вимоги, акті приймання-передачі та повідомленні про відступлення права вимоги від 01.01.2024 міститься відбиток іншої печатки, а не печатки підприємства позивача, а підпис на цих документах, виконаний від імені директора СТОВ "Колос 2000", вчинено не Ніколаєнком А.І., від імені якого вони зазначені, а іншою особою. З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про неукладеність позивачем договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 з ТОВ "Лаймел Макс" та відсутність підстав для переходу права вимоги позивача за цим правочином до третьої особи.
Виходячи з наведених підстав суд також відмовив у задоволенні клопотань ДП "ДГ "Комсомолець" про витребування доказів у ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" (первинних документів за господарськими операціями з СТОВ "Колос 2000") та повторного призначення судової технічної експертизи документів з метою встановлення належності відтиску печатки, зазначивши при цьому, що такі процесуальні дії не можуть вплинути на вирішення спору по суті, оскільки за результатами проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи вже встановлено невідповідність підписів керівника позивача на договорі відступлення права вимоги. Суд також відзначив, що оскільки відбиток печатки не є обов`язковим реквізитом документа, а його наявність або відсутність не створює юридичних наслідків, тому навіть у разі встановлення за результатами додаткового експертного дослідження належності відтиску печатки позивачу на договорі відступлення права вимоги, зазначене не спростовує встановленого судом факту відсутності волевиявлення позивача на укладення спірного договору та не впливає на висновок суду щодо його неукладеності. При цьому, жодних інших заперечень проти позовних вимог, окрім приналежності печатки позивачу, відповідачем не наведено. 
Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, відповідач - ДП "ДГ "Комсомолець" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №922/2186/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Також в апеляційній скарзі відповідач просить:
- витребувати у ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" (код ЄДРПОУ 054б0441, 62650, Xарківська обл., Купянський р-н, с. Червона Хвиля, вул. Центральна, 13) оригінал документа, що містить відтиск печатки СТОВ "Колос 2000", а саме оригінал Акту звірки взаємних розрахунків за період: січень - грудень 2024 року, складений між ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" і СТОВ "Колос 2000";
- призначити у справі № 922/2186/25 судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити ННЦ "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса", на вирішення якої поставити наступне питання: "Чи є зображення відтиску печатки від імені СТОВ "Колос 2000", яке міститься у Акті звірки взаємних розрахунків за період: січень 2024 - грудень 2024 між ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" та СТОВ "Колос 2000", та зображення відтисків печатки від імені СТОВ "Колос 2000", які містяться у Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань на запит: Мацков Олег Геннадійович від 18.06.2025 за кодом доступу: 496203510075 станом на 18.06.2025, 17:31:02 та зображення відтиску печатки від імені СТОВ "Колос 2000", яке міститься у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, укладений між СТОВ "Колос 2000" (цедент) та ТОВ "Лаймел Макс" (цесіонарій), зображеннями відтисків однієї і тієї ж печатки?".
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:
- суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що на момент звернення до суду позивач мав право вимоги до відповідача договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022, та не надав належної оцінки тому факту, що 01.01.2024 між СТОВ "Колос 2000" та ТОВ "Лаймел Макс" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги за вказаними договорами на суму 3700000,00грн було відступлено ТОВ "Лаймел Макс". Отже, позивач з 01.01.2024 шляхом укладання договору про відступлення права вимоги (цесії), втратив право вимоги до відповідача за договором про надання зворотної фінансової допомоги на вказану суму, яке було набуте ТОВ "Лаймел Макс"; 
- ухвалою суду від 26.08.2025 призначено у справі комплексну почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручено ННЦ "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса". Згідно з висновком експерта №14004/14273 від 19.12.2025 досліджуваний відтиск круглої печатки СТОВ "Колос 2000" на договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024 та на повідомленні про відступлення права вимоги (цесії) на користь нового кредитора від 01.01.2024, нанесений не кліше печатки СТОВ "Колос 2000", експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження.
- на переконання скаржника, наведені обставини підтверджують те, що СТОВ "Колос 2000" використовує у своїй господарській діяльності як мінімум два кліше з різними печатками підприємства, однак для проведення експертизи позивачем надано відтиск лише одного кліше (відмінної від тої, відтиск якої мається на досліджуваних документах);
- з метою доведення вказаних обставин та отримання зразків печатки позивача відповідачем направлено запит ДП "ДГ "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" (яке є одним з контрагентів позивача) з проханням надати оригінали існуючих документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000" та отримано відповідь разом з долученими копіями документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000";
- також відповідач звернувся до ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" із заявою про проведення технічної експертизи документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000". Відповідно до отриманого висновку експерта № 20/26 за результатами проведення технічної експертизи документів від 30.03.2026 встановлено, що у наданих на дослідження копіях документів (акті звірки взаємних розрахунків за період: січень - грудень 2024 року між ДП "ДГ "Пантелеймонівське" і СТОВ "Колос 2000", договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, що укладений між СТОВ "Колос 2000" і ТОВ "Лаймел Макс" та витягу з єдиного реєстру ЮОФОП станом на 18.06.2025, містяться зображення відтисків двох різних кліше печаток від імені СТОВ "Колос 2000";
- вказані обставини, на думку апелянта вказують на те, що внаслідок вказаних дій позивача (використання різних печаток) проведене експертне дослідження у справі не є повним та не відповідає фактичним обставинам справи, адже фактично позивач надав недостовірні дані (кліше однієї печатки), з метою спотворення результатів експертизи;
- з наведених підстав відповідачем заявлялося до суду клопотання про витребування доказів у ДП "ДГ "Пантелеймонівське" та про призначення у справі додаткової судової технічної експертизи документів, у задоволенні яких необґрунтовано, на думку відповідача, суд першої інстанції відмовив; 
- разом з цим, третя особа (ТОВ "Лаймел Макс") під час розгляду справи підтвердила факт укладення та надала для проведення експертизи свій примірник оригіналу договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, акту прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024, однак судом першої інстанції не було надано належної оцінки вказаним поясненням та доказам;
- апелянт вважає, що у випадку надання експертом висновку про використання у власній господарській діяльності СТОВ "Колос 2000" декількох кліше печатки, вирішальним є факт проставлення таких відтисків належної позивачеві печатки, а не наявність автентичного підпису керівника на спірних документах. Крім того, під час проведення судової технічної експертизи досліджувались виключно документи надані відповідачем, тому її висновки не можуть автоматично поширюватися на оригінальні примірники документів, надані третьою особою;
- в апеляційній скарзі відповідач також повідомив суд про те, що він очікує понести судові витрати у розмірі 370000,00грн, а докази їх фактичного понесення будуть подані суду протягом п`яти днів з дати ухвалення рішення суду.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2026 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 апеляційну скаргу ДП "ДГ "Комсомолець" на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №922/2186/25 залишено без руху; встановлено апелянту строк на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме: надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі у розмірі 109540,18грн.
У строк, визначений судом, скаржник надіслав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків (вх. №5386 від 13.05.2026), до якої додано платіжну інструкцію №200291 від 12.05.2026 на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги на суму 109540,18грн.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2026, у зв`язку з відпусткою судді Демідової П.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "ДГ "Комсомолець" на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №922/2186/25; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/2186/25 на 16.06.2026 о 15:00 год.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2026 задоволено заяву представника ТОВ "Лаймел Макс" – адвоката Гордеюка О.В. про участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
01.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від СТОВ "Колос 2000" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Свою позицію обґрунтовує наступним:
- висновки суду про наявність підстав для задоволення позову ґрунтуються на належному аналізі всіх наявних у матеріалах справи доказів та є правомірними, оскільки відповідач не заперечував факт надання безпроцентної фінансової допомоги та наявність заборгованості у розмірі 3700000,00грн, не повернув фінансову допомогу за договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4 фін від 18.01.2022 та №6-фін від 19.01.2022, а також не надав доказів погашення заборгованості чи відсутності обов`язку щодо її сплати, як і не підтвердив переходу права вимоги до третьої особи;
- місцевим господарським судом обґрунтовано враховано висновки судових експертиз та зроблено правильний висновок про відсутність волевиявлення позивача на укладення договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, у зв`язку з чим вказаний договір не був прийнятий судом як належний доказ переходу права вимоги до третьої особи; вказаним висновком судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені директора СТОВ "Колос 2000" Ніколаєнка А.І. виконані не ним, що свідчить про відсутність його особистого волевиявлення на укладення спірних документів. При цьому, наявність чи відсутність на зазначених документах відбитка печатки підприємства не підтверджує факту їх підписання саме директором, оскільки визначальним реквізитом письмового правочину є особистий підпис уповноваженої особи;
- позивач акцентує увагу на тому, що встановлення того, якою саме печаткою було нанесено відтиск або чи існували інші кліше, не має правового значення для вирішення справи, оскільки визначальною обставиною є те, що директор позивача не підписував спірні документи. У той же час, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих зауважень до методології, повноти чи правильності висновків технічної експертизи № 14004/14273;
- заявлене відповідачем клопотання про призначення додаткової технічної експертизи документів не стосуються предмета доказування у цій справі, як і не впливає на правильність вирішення справи, а спрямоване виключно на затягування судового розгляду;
- поданий відповідачем висновок експертизи не є належним доказом у справі, оскільки отриманий з порушенням встановленого порядку проведення судово-технічних експертиз документів, зокрема, дослідження проведено на підставі копій документів без надання експерту їх оригіналів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2026 задоволено заяву представниці СільськоСТОВ "Колос - 2000" – адвоката Косінової Д.С. про участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2026, внесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому розгляді справи №922/2186/25 до 30.06.2026 о 15:00 год. 
У судовому засіданні апеляційної інстанції 30.06.2026 приймала участь в режимі відеоконференції представниця позивача, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Також заперечувала проти заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів та призначення додаткової судової технічної експертизи документів.
Уповноважені представники відповідача (апелянта) та третьої особи у судове засідання 30.06.2026 не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Спільна позиція представників, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, була висловлена у судовому засіданні 16.06.2026.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача (апелянта) та третьої особи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Розглянувши у судовому засіданні 30.06.2026 клопотання відповідача про витребування у ДП "ДГ "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" документів та призначення додаткової судової технічної експертизи документів, колегія суддів зазначає таке. 
За приписами ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Частиною 1 ст. 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
Судова колегія зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. 
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/5408/21, від 21.09.2022 у справі №904/3469/21).
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо (аналогічна права позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 920/611/19).
За змістом ст. 76 ГПК України належність доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.
Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичні обставини у справі, що формуються, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що окрім відтиску печатки договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, акт прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 та повідомлення про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 містять підпис директора ТОВ "Колос 2000" Ніколаєнка А.І. При цьому, відповідач в ході судового розгляду справи будь-яким чином не заперечував та не ставив під сумнів достовірність і об`єктивність висновку експерта №14003 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 24.12.2025 у тій частині, що такий підпис виконаний не директором позивача Ніколаєнко А.І.
Крім того, колегія суддів враховує, що для проведення експертизи відповідач просить витребувати у ДП "ДГ "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України", яке не є учасником спірних правовідносин, документи, які не є предметом розгляду у даній справі. 
Враховуючи, що відповідачем не доведено, що витребувані документи та встановлення наявності або відсутності правовідносин позивача з іншими суб`єктами господарювання входить до предмету доказування під час вирішення даної справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування документів та призначення додаткової судової технічної експертизи. 

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні представниці позивача, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.01.2022 між СТОВ "Колос 2000" (далі - кредитор) та ДП "ДГ "Комсомолець" (далі - отримувач) укладено договір про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін, умовами якого передбачено наступне:
- кредитор надає отримувачу грошові кошти у вигляді зворотної фінансової допомоги (далі - фінансова допомога) у розмірі передбаченому в п. 3.1 цього договору, а отримувач зобов`язується повернути надану фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору №4-фін);
- отримувач зобов`язаний повернути поворотну фінансову допомогу до закінчення строку визначеного п. 4.3 цього договору або після отримання письмової вимоги позикодавця про дострокове повернення (п. 2.2 договору №4-фін);
- кредитор надає отримувачу фінансову допомогу у розмірі 1350000,00грн (п. 3.1 договору №4-фін);
- кредитор зобов`язується надати отримувачу фінансову допомогу у розмірі, передбаченому у п. 3.1. договору, шляхом безготівкового переказу зазначеної суми грошових коштів на поточний рахунок отримувача до 18.01.2022. Кредитор має право надавати фінансову допомогу отримувачу частинами у будь-якому розмірі та в будь-які строки в межах загального строку надання фінансової допомоги. Датою надання безпроцентної фінансової допомоги є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Отримувача. (п.п. 4.1, 4.2 договору № 4-фін);
- кредитор надає отримувачу фінансову допомогу на строк до 18.02.2022 (п. 4.3. договору № 4-фін);
- даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін або за рішенням суду (п. 8.1 договору № 4-фін)
Досліджені судом матеріали справи свідчать, що позивачем на виконання умов договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 перераховано відповідачу 1350000,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2491 від 18.01.2022.
Судом встановлено та визнається сторонами, відповідач частково повернув 08.03.2023 поворотну фінансову допомогу за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 у розмірі 300000,00грн про що свідчить виписка АТ "Райффайзен Банк" № 2381 від 08.03.2023р. 
З урахуванням вказаного заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 складає 1050000,00грн.
Крім того, як встановлено судом, 19.01.2022 між СТОВ "Колос 2000" (кредитор) та ДП "ДГ "Комсомолець" (далі - отримувач) було укладено договір про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №6-фін, за умовами якого передбачено:
- кредитор надає отримувачу грошові кошти у вигляді зворотної фінансової допомоги (надалі - фінансова допомога) у розмірі передбаченому в п. 3.1 цього договору, а отримувач зобов`язується повернути надану фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним договором. (п. 1.1 договору).
- отримувач зобов`язаний повернути поворотну фінансову допомогу до закінчення строку визначеного п. 4.3 цього договору або після отримання письмової вимоги позикодавця про дострокове повернення (п. 2.2 договору №6-фін);
- кредитор надає отримувачу фінансову допомогу у розмірі 2650000,00грн (п. 3.1 договору № 6-фін);
- кредитор зобов`язується надати отримувачу фінансову допомогу у розмірі, передбаченому у п. 3.1. договору, шляхом безготівкового переказу зазначеної суми грошових коштів на поточний рахунок отримувача до 19.01.2022. Кредитор має право надавати фінансову допомогу отримувачу частинами у будь-якому розмірі та в будь-які строки в межах загального строку надання фінансової допомоги. Датою надання безпроцентної фінансової допомоги є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок отримувача. (п.п. 4.1, 4.2 договору № 6-фін);
- кредитор надає отримувачу фінансову допомогу на строк до 19.02.2022 (п. 4.3. договору № 6-фін);
- даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін або за рішенням суду. (п. 8.1 договору № 6-фін).
Як встановлено судом, позивачем на виконання умов Договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 6-фін від 19.01.2022 перераховано відповідачу 2650000,00грн, про що свідчить платіжна інструкція № 2494 від 19.01.2022.
У свою чергу, відповідач фінансову допомогу не повернув, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 6-фін від 19.01.2022 складає 2650000,00грн.
Позивач звертався до відповідача з претензією №33 від 24.03.2023, в якій вимагав погасити заборгованість за договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022 на загальну суму 3700000,00грн. Направлення претензії відповідачу підтверджується накладною Укрпошти від 19.04.2023 № 6350306830794 та описом вкладення в цінний лист.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін та № 6-фін щодо повернення грошових коштів у загальному розмірі 3700000,00грн не виконав та прострочив грошове зобов`язання, наведене стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму основного боргу та звернення з цим позовом до суду.
Як вже зазначалося, за результатами розгляду спору Господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення від 01.04.2026 у справі №922/2186/25, яким позов задоволено повністю. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у строки, визначені договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022, доказів оплати заборгованості у загальному розмірі 3700000,00грн відповідач не надав. 
Оцінюючи заперечення відповідача з приводу відсутності у позивача права вимоги, суд погодився з висновками судової експертизи та врахував, що підписи від імені директора СТОВ "Колос 2000" Ніколаєнко А.І. у договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 (а.с. 106-108, т.1), акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024 до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 (а.с. 110-111, т.1), повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги (цесії) на користь нового кредитора (а.с. 109, т.1) - виконані не Ніколаєнко А.І., тобто останній не виявляв свою волю на вчинення правочину на передачу права вимоги за договорами про надання фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 та №6-фін від 19.01.2022, а відтак договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 є неукладеним.
За таких обставин, дослідивши договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 у сукупності з висновком експерта за результатами проведення судової технічної експертизи документів №14004/14273 від 19.12.2025 та висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №14003 від 24.12.2025, місцевий господарський суд дійшов висновку, що договір про відступлення права вимоги від 01.01.2024 не є належним доказом на підтвердження волевиявлення позивача на вчинення відповідних дій і передачі свого права вимоги виконання грошового зобов`язання на користь третьої особи, а відтак і факту переходу права вимоги сплати спірної заборгованості від позивача (первісного кредитора) до третьої особи (нового кредитора), а тому не прийняв його до уваги. 
Оскільки відповідач будь-яких інших доказів оплати заборгованості за договором надання послуг не надав, як і не довів відсутності свого обов`язку з погашення вказаної заборгованості, яка визнана простроченою з 19.02.2023, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022 у розмірі 3700000,00грн є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат в межах визначеного позивачем періоду прострочення, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума 3% річних та інфляційних втрат нарахована вірно, а тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність.
Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України ).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч. 1 та 2 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін у справі виникли за наслідком виконання зустрічних зобов`язань за договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022.
При цьому, як встановлено судом, відповідачем не заперечуються обставини наявності договірних відносин між ним та позивачем за договорами про надання фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022, отримання від позивача грошових коштів у загальній сумі 4000000,00грн, часткового повернення коштів в сумі 300000,00грн та наявності заборгованості за вказаними договорами у розмірі 3700000,00грн.
Відповідач заперечує обґрунтованість позовних вимог виключно з тих підстав, що позивач станом на момент звернення до суду з даним позовом не мав права вимоги за вищевказаними договорами, оскільки таке право було відступлене ТОВ "Лаймел Макс".
Зокрема, відповідач стверджує, що 01.01.2024 між СТОВ "Колос 2000" (цедент) та ТОВ "Лаймел Макс" (цесіонарій) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії).
За умовами п. 1.1. вказаного договору, цедент відступає цесіонарію право вимоги заборгованості з ДП "ДГ "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (боржник), що виникло, зокрема, на підставі договорів про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022, який укладено між боржником та цедентом, (основний договір), а цесіонарій зобов`язується сплатити за це цеденту кошти в сумі 3700000,00грн.
До складу відступленого за цим договором права вимоги входить право вимоги:
- за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 на суму 1050000,00грн.
- за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги №6-фін від 19.01.2022 на суму 2650000,00грн.
Відповідно до п. 1.2. договору цесіонарій набуває право вимагати на свою користь від боржника належного виконання зобов`язань за основними договорами, а також набуває усі права в обсягах та на умовах передбачених основними договорами та чинним законодавством, стосовно виконання, не виконання або порушення умов пов`язаних з виконанням основних договорів, в тому числі право нарахування та вимоги сплати штрафних санкцій, індексу інфляції та відсотків передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України та/або визначених основними договорами. 
Право вимоги за основними договорами на підставі цього договору передається цедентом цесіонарію за актом прийому-передачі в день підписання цього договору та є переданим з моменту підписання зазначеного акту (п. 1.3. договору).
Відповідач зазначає, що 01.01.2024 між СТОВ "Колос 2000" та ТОВ "Лаймел Макс" було складено та підписано акт прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 (а.с. 48-51 т. 1). 
Листом від 01.01.2024 СТОВ "Колос 2000" було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора (а.с. 52 т.1). 
Таким чином, за твердженнями відповідача, фактичні обставини справи свідчать, що позивач з 01.01.2024 шляхом укладання договору про відступлення права вимоги (цесії), втратив право вимоги до відповідача за договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022 на загальну суму 3700000,00грн, яке було набуте ТОВ "Лаймел Макс".
Проте, позивач заперечує такі обставини та зазначає, що між ним та ТОВ "Лаймел Макс" ніколи не укладались ніякі угоди, у тому числі договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024. За твердженням позивача, підписи на наданих відповідачем суду договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, акті прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 не виконувались директором СТОВ "Колос 2000" – Ніколаєнко А.І., а печатка СТОВ "Колос 2000" на зазначені документи не ставилась.
Проаналізувавши наведені доводи сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
За приписами ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів. Члени наглядової ради або ради директорів юридичної особи мають такі самі обов`язки щодо відповідної юридичної особи та повинні діяти в інтересах цієї юридичної особи та всіх її власників (акціонерів, учасників).
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника його виконання. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 
Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема частиною 3 цієї статті передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до законодавчого визначення правочином є насамперед вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 910/23621/17, від 03.08.2023 у справі № 904/7930/21, від 01.06.2022 у справі № 912/642/20 та інших.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням (див. правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2026 у справі № 456/252/22).
Згідно з ч. 1 ст. 627 та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Судова колегія апеляційної інстанції враховує, що у разі, коли сторона не виявляла свою волю на вчинення правочину, набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином не набуваються, а правовідносини за ним не виникають.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц дійшла висновку, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Колегія суддів враховує, що за змістом ст.ст. 73, 98 ГПК України висновок експерта є доказом на підтвердження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, тож на його підставі особа може заперечувати факт вчинення правочину.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.08.2025 у цій справі призначено комплексну почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України. На вирішення експертів судової експертизи поставлено наступні питання:
- чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 в графах "Від Цедента _____ " на сторінках 1, 2, 3 та в графі "Директор _____ Андрій Ніколаєнко” на сторінці 3 – ОСОБА_1 чи іншою особою?;
- чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024 в графах "Від Цедента ____ " на сторінках 1,2 та в графі "Директор _____ Андрій Ніколаєнко” на сторінці 2 - ОСОБА_1 чи іншою особою?
- чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 в графі "Директор _____ Андрій Ніколаєнко" - ОСОБА_1 чи іншою особою?
- чи нанесено відтиск печатки з написом "Сільсько-господарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 печаткою “Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 2000"?
- чи нанесено відтиск печатки з написом “Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" у Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024р печаткою "Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 2000"?
- чи нанесено відтиск печатки з написом "Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" у повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 печаткою "Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 2000"?
- чи відповідає час виготовлення договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024р. даті, вказаній у документі; в якій проміжок часу виготовлений документ?
- чи відповідає час виготовлення Акту прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024 даті, вказаній у документі; в якій проміжок часу виготовлений документ?
- чи відповідає час виготовлення повідомлення про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024р. даті, вказаній у документі; в якій проміжок часу виготовлений документ?
У підготовчому засіданні 14.10.2025 судом було відібрано експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 та відтиску печатки СТОВ "Колос 2000" на 43 аркушах, які залучено до матеріалів справи 922/2186/25.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2025 клопотання судових експертів про уточнення вихідних даних та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів №14003/14004/14273 (вх. №22624 від 30.09.2025) задоволено частково. Змінено вид експертизи у справі №922/2186/25 з комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів на судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документів. На вирішення судових експертів остаточно поставлено наступні питання:
- чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 в графах "Від Цедента _____ " на сторінках 1,2,3 та в графі "Директор _____ Андрій Ніколаєнко" на сторінці 3 – ОСОБА_1 чи іншою особою?;
- чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024 в графах "Від Цедента ____ " на сторінках 1,2 та в графі "Директор _____ Андрій Ніколаєнко" на сторінці 2 - ОСОБА_1 чи іншою особою?
- чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 в графі "Директор _____ Андрій Ніколаєнко" - ОСОБА_1 чи іншою особою?
- чи нанесено відтиск печатки з написом "Сільсько-господарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 печаткою "Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 2000"?
- чи нанесено відтиск печатки з написом "Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" у Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024р печаткою "Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 2000"?
- чи нанесено відтиск печатки з написом "Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" у повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 печаткою "Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 2000"?
Також вказаною ухвалою суду надано судовому експерту дозвіл на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у досліджуваних документах (оригіналах договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024; Акту прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024; повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024) при проведенні експертного дослідження. Провадження у справі № 922/2186/25 зупинено. Матеріали справи №922/2186/25 направлено до ННЦ "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса".
За результатами проведення судової технічної експертизи документів складено висновок експерта № 14004/14273 від 19.12.2025, а за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи висновок експерта № 14003 від 24.12.2025, які відповідають вимогам Закону України "Про судову експертизу" та ст. 98 ГПК України, містять усі необхідні реквізити й складений уповноваженими експертами, які попереджені про кримінальну відповідальність.
Згідно з результатами висновку експерта № 14004/14273 від 19.12.2025:
"Комплекс встановлених розбіжних загальних ознак є суттєвим, стійким та дозволяє зробити категоричний висновок про те, що відтиски круглої печатки СТОВ "Колос 2000", розташовані на 3-му аркуші Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, 2-му аркуші Акту прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024р. від 01.01.2024, повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024, нанесені одним рельєфним кліше печатки, але не кліше печатки "УКРАЇНА * Харківська область Чугуївський район * Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" №30762802», яке надане на дослідження, та зразки відтисків якого надані на 10 арк. для порівняльного дослідження.
- відтиск круглої печатки СТОВ "Колос 2000", розташований на 3-му аркуші Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, нанесений не кліше печатки "УКРАЇНА * Харківська область Чугуївський район, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" № 30762802, яке надане на дослідження, та зразків відтисків якого надані на 10 арк.
- відтиск круглої печатки СТОВ "Колос 2000", розташований на 2-му аркуші Акту прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024р, нанесений не кліше печатки "УКРАЇНА * Харківська область Чугуївський район, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" № 30762802, яке надане на дослідження, та зразків відтисків якого надані на 10 арк.
- відтиск круглої печатки СТОВ "Колос 2000", розташований на повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024, нанесений не кліше печатки "УКРАЇНА * Харківська область Чугуївський район, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос 2000" № 30762802, яке надане на дослідження, та зразків відтисків якого надані на 10 арк. "
Згідно з результатами висновку експерта 14003 від 24.12.2025:
"1. Підписи від імені ОСОБА_1 в:
Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, укладеному між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос - 2000» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лаймел Макс", розташовані на лицевих сторонах першого, другого, третього аркушів документа, в рядках "Від Цедента" та на лицевій стороні третього аркуша документа, в рядку між друкованим текстом "Директор" та "Андрій Ніколаєнко";
Повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024, розташований в рядку між друкованим текстом "З повагою, Директора" та "Андрій Ніколаєнко";
Акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024, розташовані на лицевих сторонах першого, другого аркушів документа, в рядках "Від Цедента" та на лицевій стороні другого аркуша документа в рядку між друкованим текстом "Директор" та "Андрій Ніколаєнко"
- виконані не ОСОБА_1 ".
Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 ГПК України. Особливість висновку експерта полягає в тому, що предметом його дослідження є обставини, встановлення яких потребує наявності спеціальних знань (ч. 2 ст. 98 ГПК України). Отже, висновок експерта дозволяє встановити певні специфічні обставини, які не можуть бути встановлені іншими доказами (засобами доказування). Водночас відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Відповідно до ст. 107 ГПК України якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.
Принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, який відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України належить до фундаментальних засад господарського судочинства, передбачає, що у разі спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бехеер проти Нідерландів" від 27.10.1993).
Колегія суддів зазначає, що в ході судового розгляду справи відповідач не був позбавлений можливості заперечувати проти висновку експерта, доводити його необґрунтованість та/або суперечність з іншими матеріалами справи, використовуючи обґрунтовані доводи, але не припущення. 
Однак, як встановлено судом, відповідач жодним чином не заперечував об`єктивність та достовірність висновків почеркознавчої експертизи №14003 від 24.12.2025, а тому у суду відсутні підстави не враховувати їх при розгляд справи. 
З огляду на те, що обставини щодо відсутності волевиявлення позивача при укладенні договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024, та наявністю у такому договорі, акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024, повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги підпису виконаного не ОСОБА_1 , іншими учасниками справи в порядку, визначеному положеннями ст.ст. 13, 74,76 - 77 ГПК України не спростовано, доказів протилежного не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 є неукладеним.
У свою чергу, відповідач зазначає, що експертне дослідження, предметом якого було дослідження відтиску круглої печатки позивача на договорі відступлення права вимоги від 01.01.2024, акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024, повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги, є неповним та не відповідає фактичним обставинам справи, адже фактично позивач надав недостовірні дані з метою спотворення результатів експертизи. 
При цьому, відповідач зазначає про неповноту та не об`єктивність судової експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, з огляду на не дотримання методичних положень у галузі технічної експертизи документів. На переконання відповідача, неповнота дослідження полягає у тому, що позивач використовує в своїй господарській діяльності як мінімум два кліше з різними печатками підприємства, однак для проведення експертизи позивачем надано відтиск лише одного кліше.
З приводу наведених доводів відповідача колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №916/3351/20 стосовно того, що наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання сама по собі не створює юридичних наслідків і не може замінювати підпис уповноваженої особи. Відтак, правочин, який не підписано стороною, не вважається укладеним і не породжує прав та обов`язків для неї.
Подібні за змістом висновки також викладено Верховним Судом у постанові від 06.05.2025 у справі № 910/6410/23.
Таким чином, встановлений судом на підставі висновку експерта факт виконання підпису у спірних документах (договорі відступлення права вимоги від 01.01.2024, акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024, повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги) не директором позивача, підпис якого наявний на цих документах, має визначальне юридичне значення та є достатнім свідченням того, що їх укладено за відсутності волевиявлення учасника правочину.
Доводи відповідача щодо наявності у позивача декількох печаток та необхідності дослідження іншої печатки, колегією суддів відхиляються, оскільки сама по собі наявність відбитку печатки на спірних документах не спростовує факту підписання вказаних документів не директором СТОВ "Колос 2000" Ніколаєнко А.І. та не впливає на результат вирішення справи.
Отже, наявність або відсутність відтиску печатки при встановленні факту підписання вказаних документів не директором позивача Ніколаєнко А.І. та за відсутності доказів фактичного виконання договору про відступлення права вимоги від 01.01.2024 (наприклад здійснення оплати заборгованості, звернення з претензією, позовом тощо), не є вирішальним у даній справі. 
Враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про відступлення права вимоги від 01.01.2024 не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження волевиявлення позивача на вчинення відповідних дій і передачі свого права вимоги виконання грошового зобов`язання на користь третьої особи, а відтак і факту переходу права вимоги сплати спірної заборгованості від позивача, як первісного кредитора до третьої особи, як нового кредитора, а тому такий доказ обґрунтовано не прийнято місцевим господарським судом до уваги.
За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем заборгованості за договорами про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 4-фін від 18.01.2022 та № 6-фін від 19.01.2022, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаними договорами у загальному розмірі 3700000,00грн.
Щодо тверджень відповідача про необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документів, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що після проведення почеркознавчої експертизи і технічної експертизи документів та отримання висновків експертів відповідач звернувся до суду першої інстанції з наступними клопотаннями:
- про витребування у ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" оригіналів документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000", зокрема, оригінал Акту звірки взаємних розрахунків за період: січень 2024 - грудень 2024 між ДП "Дослідн егосподарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я.Юр`єва Національної академії аграрних наук України» і СТОВ "Колос 2000";
- про призначення у справі №922/2186/25 судової технічної експертизи документів, проведення якої доручити ННЦ "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса", на вирішення якої поставити наступне питання: чи є зображення відтиску печатки від імені СТОВ "Колос 2000", яке міститься у Акті звірки взаємних розрахунків за період: січень 2024 - грудень 2024 між ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» та СТОВ "Колос 2000", та зображення відтисків печатки від імені СТОВ "Колос 2000", які містяться у Витягу з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань на запит: Мацков Олег Геннадійович від 18.06.2025 за кодом доступу: 496203510075 станом на 18.06.2025, та зображення відтиску печатки від імені СТОВ "Колос 2000", яке міститься у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, укладеному між СТОВ "Колос 2000" (цедент) та ТОВ "Лаймел Макс" (цесіонарій), зображеннями відтисків однієї і тієї ж печатки?
Обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач зазначає, що на його переконання СТОВ "Колос 2000" використовує у своїй господарській діяльності як мінімум два кліше з різними печатками підприємства, однак при наданні витребуваних експертом вихідних даних для проведення дослідження позивачем було надано відтиски кліше іншої печатки товариства (відмінної від тієї, відтиск якої мається на досліджуваних документах). З метою доведення вказаних обставин, заявником було направлено адвокатський запит ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України” з проханням повідомити чи є серед їх контрагентів СТОВ "Колос 2000" та надати оригінали існуючих документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000". На вказаний запит було отримано відповідь від ДП "ДГ "Пантелеймонівське" та копії документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000".
Відповідач стверджує, що при візуальному дослідженні вказаних документів, а саме відтиску печатки СТОВ "Колос 2000", вбачаються ознаки відповідності відтиску печатки позивача, що міститься на на 3-му аркуші договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024., на 2-му аркуші акту прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024, на повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024.
У зв`язку з цим відповідач звернувся до ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" із заявою про проведення технічної експертизи документів, що містять відтиск печатки СТОВ "Колос 2000". Відповідно до отриманого висновку експерта № 20/26 за результатами проведення технічної експертизи документів від 30.03.2026 встановлено, що у наданих на дослідження копіях документів (акті звірки взаємних розрахунків за період: січень 2024 - грудень 2024 року між ДП "ДГ "Пантелеймонівське" і СТОВ "Колос 2000", договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, що укладений між СТОВ "Колос 2000" і ТОВ "Лаймел Макс" та витягу з єдиного реєстру ЮОФОП станом на 18.06.2025, містяться зображення відтисків двох різних кліше печаток від імені СТОВ "Колос 2000".
Таким чином, за твердженнями відповідача, вказане дає підстави стверджувати, що внаслідок вказаних дій позивача, проведене експертне дослідження у справі не є повним та не відповідає фактичним обставинам справи.
Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом першої інстанції протокольною ухвалою від 01.04.2026 було відмовлено у задоволенні клопотань представників відповідача та третьої особи про витребування доказів та призначення експертизи як таких, що були подані з порушенням порядку і строку, визначених процесуальним законом, та без обґрунтування поважних причин невчасного подання таких клопотань.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вказаного клопотання та додатково зазначає, що наявність або відсутність печатки не є вирішальною обставиною у даній справі. Як вже вказувалося раніше, судовими експертами надано відповіді та висновки на всі поставлені ухвалою суду питання щодо документів, які безпосередньо пов`язані з предметом спору, зокрема щодо відсутності підпису директора позивача на договорів відступлення права вимоги від 01.01.2024, натомість заявником не доведено, що витребувані документи та встановлення наявності та/або відсутності правовідносин позивача з іншими суб`єктами господарювання входять у предмет доказування під час вирішення спірних правовідносин.
Наданий же відповідачем висновок експерта № 20/26 від 30.03.2026 ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" не спростовує відсутність волевиявлення директора СТОВ "Колос 2000" Ніколаєнка А.І. при підписанні договору відступлення права вимоги, а лише підтверджує використання двох різних кліше печаток, що не спростовує висновки судової почеркознавчої експертизи та не впливає на результат вирішення спору по суті. 
Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання третьої особи про долучення до матеріалів справи оригіналів документів, оскільки вони були подані після закінчення встановленого строку та закриття підготовчого провадження. При цьому, третя особа завчасно отримувала ухвали суду, приймала участь у розгляді справи та не була позбавлена права на реалізацію наданих їй процесуальних прав, зокрема, щодо заявлення клопотань про призначення експертизи, долучення доказів, проте не скористалась таким правом.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних та відсотків річних, суд першої інстанції правильно встановив, що останній є арифметично вірним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, відповідач не надав власного контррозрахунку та не спростував арифметичної правильності визначеної до стягнення суми
Отже, висновок місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансової допомоги №4-фін від 18.01.2022 у сумі 1050000,00грн, 108912,33грн - 3% річних та 568134,24грн - інфляційні втрат, а також за договором про надання фінансової допомоги №6-фін від 19.01.2022 у сумі 2650000,00грн, 274656,17грн - 3% річних та 1433862,60грн - інфляційних втрат суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та правомірним.
Доводи апеляційної скарги відповідача наведених висновків суду не спростовують та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.
Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції належним чином досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДП "ДГ "Комсомолець" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі № 922/2186/25 підлягає залишенню без змін.
Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання залишається за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України” на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №922/2186/25 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №922/2186/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 10.07.2026.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя   І.В. Тарасова