ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/4615/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Сафронової С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року в адміністративній справі №160/4615/26 (головуючий суддя першої інстанції - Врона О. В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просила: 
- визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови зарахування до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 11.09.1996 року по 31.07.1998 року, з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року та перерахувати пенсію;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 11.09.1996 року по 31.07.1998 року, з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року та перерахувати і виплачувати пенсію, починаючи з 26.08.2025 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року та перерахувати пенсію.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року, перерахувати і виплатити пенсію, починаючи з 01.01.2026 року.
В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідача зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що для зарахування стажу роботи з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» та з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року в Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» у подвійному розмірі підстави відсутні. Таким чином, пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно норм чинного законодавства України, а отже підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.
Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 11.09.1996 року по 31.07.1998 року, з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року та перерахування пенсії.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №9083-68264/Г-01/8-0400/26 від 28.01.2026 року повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року і ухвали від 06.10.2025 року у справі №160/16529/25 ОСОБА_1 з 27.02.2025 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Страховий стаж зарахований по 31.01.2025, складає 32 роки 4 місяці, у тому числі стаж роботи за Списком №2 -16 років 6 місяців 11 днів.
Період роботи у закладках (відділеннях) охорони здоров`я, стаж роботи в яких зараховується у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2004 застосовується виключно для визначення права на призначення пенсії, але при обчисленні індивідуального коефіцієнту стажу додатково не зараховується і на розмір пенсії не впливає. Також згідно чинного законодавства, робота за Списком №2 дає лише право на призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку, але при обчисленні індивідуального коефіцієнту стажу додатково не зараховується. Для зарахування стажу роботи з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» та з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року в Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» у подвійному розмірі підстави відсутні. Повідомлено, що для зарахування стажу роботи з 11.09.1996 року по 31.07.1998 року в ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» у подвійному розмірі підстави відсутні, оскільки зазначене підприємство не відноситься до закладів (відділень) охорони здоров`я.
Не погодившись з діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач оскаржила такі дії до суду. 

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до частин першої-другої, четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
До набрання чинності Законом №1058-IV умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначались Законом №1788-XII.
За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1788-XII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону №1788-XII в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу) діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі по тексту - Перелік № 909), до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час, зокрема, на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно - епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.
У примітці 2 Переліку №909 зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно з Переліком закладів охорони здоров`я, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.10.2002 № 385 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.11.2002 за №892/7180, до закладів охорони здоров`я відносяться: лікувально-профілактичні заклади (лікарняні заклади, багатопрофільні, однопрофільні, спеціалізовані, особливого типу, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади переливання крові, швидкої та екстреної медичної допомоги, санаторно-курортні заклади); санітарно-профілактичні заклади; фармацевтичні (аптечні) заклади; інші заклади; заклади медико-соціального захисту; установи/заклади системи соціального захисту населення.
Згідно з приписами статті 62 Закону України № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок №637) .
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, статті 62 Закону України №1788-XII та пункту 1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так, предметом спору є дії пенсійного органу, які полягають у відмові зарахувати позивачу до спеціального стажу у подвійному розмірі періоди роботи: з 11.09.1996 року по 31.07.1998 року, з 04.02.2005 року по 01.04.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.11.2023 року та здійснити перерахунок.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки Комунального підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №83/2024 від 24.12.2024 року, ОСОБА_1 працювала повний робочий день за фактично відпрацьований час в КНП «Жовтоводська міська лікарня» ЖМР і за період з 04.02.2005 року по 05.01.2009 року виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню хворих на туберкульоз (зі шкідливими умовами праці) (контакт з туберкульозними хворими (допомога при пересуванні важкохворого) та інфікованим матеріалом при доставці аналізів до клінічної та бактеріологічної лабораторії, санобробка під час прибирання туалетів, дезінфекція туберкульозного матеріалу) за посадою молодша медична сестра туберкульозного кабінету поліклініки, що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ 24а код КП 5132, підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003.
Підставою для видачі довідки були: картка Т-2, накази з особового складу, штатний розпис, особові рахунки на заробітну плату за період з 04.02.2005 року по 05.01.2009 року, наказ про атестацію робочих місць №159 від 15.10.2003 року, №274 від 27.10.2008 року.
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №84/2024 від 24.12.2024 року, ОСОБА_1 працювала повний робочий день за фактично відпрацьований час в КНП «Жовтоводська міська лікарня» ЖМР і за період з 06.01.2009 року по 02.08.2016 року виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню хворих на туберкульоз (зі шкідливими умовами праці) (контакт з туберкульозними хворими (допомога при пересуванні важкохворого) та інфікованим матеріалом при доставці аналізів до клінічної та бактеріологічної лабораторії, санобробка під час прибирання туалетів, дезінфекція туберкульозного матеріалу) за посадою молодша медична сестра туберкульозного кабінету поліклініки, що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ 24а код КП 5132, підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003 року.
Підставою для видачі довідки були: картка Т-2, накази з особового складу, штатний розпис, особові рахунки на заробітну плату за період з 06.01.2009 року по 02.08.2016 року, наказ про атестацію робочих місць №274 від 27.10.2008 року, №287 від 14.10.2013 року.
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №85/2024 від 24.12.2024 року, ОСОБА_1 працювала повний робочий день за фактично відпрацьований час в КНП «Жовтоводська міська лікарня» ЖМР і за період з 03.08.2016 року по 01.02.2021 року виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню хворих на туберкульоз (зі шкідливими умовами праці) (контакт з туберкульозними хворими (допомога при пересуванні важкохворого) та інфікованим матеріалом при доставці аналізів до клінічної та бактеріологічної лабораторії, санобробка під час прибирання туалетів, дезінфекція туберкульозного матеріалу) за посадою молодша медична сестра туберкульозного кабінету поліклініки, що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ 24а код КП 5132, підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016 року.
Підставою для видачі довідки були: картка Т-2, накази з особового складу, штатний розпис, особові рахунки на заробітну плату за період з 03.08.2016 року по 01.04.2021 року, наказ про атестацію робочих місць №287 від 14.10.2013 року, №200 від 01.10.2018 року.
Вказані довідки були перевірені Управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким складено акт №0400-011004-1/16786 від 12.08.2025 року.
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них №49 від 15.02.2024 року ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» за період з 02 квітня 2021 року (наказ від 01.04.2021 №105-ос) по 30.11.2023 (наказ від 27.11.2023 №262-ос) на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) диспансерно-поліклінічного відділення №4, що передбачено Списком 2 розділу ХХІV молодші спеціалісти з медичною освітою Постанови КМУ від 24.06.2016 року №461.
Підставою для видачі довідки були особова картка (форма П-2), накази, наказ №204 від 03.0-6.2020 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав працівників на пільгове пенсійне забезпечення».
Вказані довідки були перевірені Управлінням контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яким складено акт №0400-011004-1/16786 від 12.08.2025 року і акт №0400-011004-1/24731 від 04.12.2025 року про відсутність розбіжностей з даними первинних документів щодо граничних дат роботи ОСОБА_1 .
Відповідач роботу позивача на займаній посаді в протитуберкульозному кабінеті і диспансерно-поліклінічному відділенні закладу охорони здоров`я не заперечує. 
Згідно до статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-III, інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
За приписами статті 7 цього Закону, лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.
Статтею 1 Закону України від 05.07.2001 №2586 «Про протидію захворюванню на туберкульоз» (Закон № 2586) визначено, що:
- протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
- туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.
Відповідно до частини першої статті 10 Закон № 2586, медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 №514 затверджено «Перелік туберкульозних закладів», в якому міститься: розділ 1. Лікувально-профілактичні заклади, пункт 1.1 Лікарняні: протитуберкульозний диспансер, медичний центр (фтизіатричний, фтизіопульмонологічний).
Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/15-05/039-6 № 10.01.09/2606 № 16918/02-20 заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Таким чином, протитуберкульозний диспансер і протитуберкульозний кабінет належать до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у такому медичному закладі має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 11.02.2025 року у справі №420/8637/24 , від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17.
Отже, вказані періоди роботи позивача у вказаному закладі охорони здоров`я підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню. 

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року в адміністративній справі №160/4615/26 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року в адміністративній справі №160/4615/26 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Сафронова