Справа № 127/25618/26
Провадження 3/127/5050/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173^2 КУпАП, – 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173^2 КУпАП. 
07.07.2026 ПОГ СВГ ВП № 2 ВРУП капітаном поліції Ратушним В.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 147741. З даного протоколу вбачається, що «01.07.2026 о 05 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173^2 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, водночас підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях наданих працівнику поліції 07.07.2026. 
З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що 01.07.2026 близько 05 год. 00 хв. до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де вона проживає із матір`ю, прийшов її колишній чоловік - ОСОБА_1 , який почав ходити навколо будинку, погрожував залізти до будинку та висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим спричинив хвилювання, головні болі та підвищення тиску.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.07.2026 о 05 год. 00 хв. до будинковолодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_2 , прийшов її колишній чоловік - ОСОБА_1 , де почав кричати, ображати її нецензурною лайкою, погрожувати, що спричинило емоційну невпевненість у  ОСОБА_2 , нездатність захистити себе, у зв`язку із чим нею було викликано працівників поліції.
Інспектором СПДН ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції О.Проценком було проведено опитування потерпілої ОСОБА_2 за її добровільної згоди, як те вбачається із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_2 на запитання: «Чи кривдник погрожував вбити постраждалу особу або дітей?» (питання № 2), «Чи постраждала особа допускає, що кривдник може спробувати вбити її або дітей?» (питання № 3), «Чи раніше кривдник душив постраждалу особу, або передавлював ї горло, або намагався це зробити?» (питання № 4), «Чи кривдник схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи?» (питання № 8), «Чи поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей?» (питання № 13), «Чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями?» (питання № 14), «Чи кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи психологічне та економічне насильство?» (питання № 17), «Чи кривдник має фінансові проблеми?» (питання № 18), та «Чи під час спільного проживання були випадки, коли кривдник покидав на тривалий час (не менше ніж на 10 діб) сім`ю без причини та без пояснень?» (питання № 19) відповіла «Так», шляхом проставлення відповідної позначки. На всі інші питання ОСОБА_2 відповіла «Ні». 
З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства також вбачається, що поліцейським для ОСОБА_2 визначено «високий» рівень небезпеки.
Водночас, за наслідками проведеного працівником поліції оцінювання ризиків для постраждалої від домашнього насильства терміновий заборонний припис стосовно  ОСОБА_1 винесено не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 173^2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису - тягне за собою адміністративну відповідальність.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173^2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. 
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
При цьому, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено умисне вчинення ОСОБА_1 дій психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини – ОСОБА_2 , внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, що в свою чергу містить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173^2 КУпАП.
До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема належить: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що  ОСОБА_1  винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173^2 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 147741 від 07.07.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.07.2026 та потерпілої ОСОБА_2 від 01.07.2026, які містяться у матеріалах справи, а також усними поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні та іншими матеріалами справи.
Санкція ч. 1 ст. 173^2 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173^2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40^1 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 40^1, ч. 1 ст. 173^2, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173^2 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Суддя