Справа № 589/1394/26 
Провадження № 2/589/2024/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року | м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: 
головуючого судді Сидорчука О.М.,
з участю:
секретаря судового засідання Спіріної А.Є.,
позивача ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів, перерахунок та звільнення від сплати заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до  ОСОБА_2 , в якій просив задовольнити такі вимоги: змінити спосіб та розмір стягнення аліментів які стягуються на утримання сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений судовим наказом Шосткинського міськрайонного суду № 589/5935/24 від 21.01.2025 та визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; звільнити його від сплати заборгованості по аліментам , нарахованої за період з грудня 2024 року по березень 2025 року; здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у період з липня 2022 року по березень 2025 року; звільнити від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 76057,66 грн повністю або частково у зв`язку з наявністю істотних обставин.
Під час судового розгляду позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій остаточно просив суд: змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, встановлений судовим наказом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі №589/5935/24 від 21.01.2025 та визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно; звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами, нарахованої за період з 19 грудня 2024 року по 10 березня 2025 року; звільнити від сплати заборгованості за аліментами, нарахованої станом на день ухвалення рішення суду.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі судового наказу № 589/5935/24, який видано Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 21.01.2025, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір визначено в частці 1/4 від усіх видів заробітку позивача. Проте у період часу з початку воєнних дій в Україні в 2022 році, ОСОБА_2 виїхала з сином – ОСОБА_4 за кордон, і позивач здійснював грошові перекази на їх утримання. ОСОБА_1 зазначає, що з липня 2022 року, відповідачка повернулась в Україну та залишила ОСОБА_3 з позивачем, і до березня 2025 року дитина перебувала на утриманні та вихованні батька. За домовленістю врегулювати питання фінансового забезпечення сина сторони не змогли. В березні 2025 року, як зазначає позивач, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 знову виїхала за межі України, та створює перешкоди у вихованні їх сина. Враховуючи складний матеріальний стан, відсутність стабільного заробітку, та понесені витрати позивача на утримання сина під час його проживання з ОСОБА_4 , за ОСОБА_1 утворилась заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідачки у розмірі 76057,66 грн. Та враховуючи зазначені обставини, позивач вважає за можливе змінити спосіб і розмір аліментів на утримання сина, визначивши його у розмірі 3000,00 грн., а також частково або повністю звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів.
Відповідачка скористалась своїм правом і подала до суду через систему «Електронний суд» відзив на уточнену позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_2 обґрунтувала свою позицію тим, що позивач на підтвердження свої вимог не надав доказів утримання сина у період з грудня 2024 року по день звернення до суду з позовом. Натомість відповідачка зазначила, що 11.03.2025 вона з ОСОБА_4 уже виїхала за межі України, і відповідач не проживав з того часу з сином, та має сплачувати аліменти на його утримання. Відповідачка підтвердила, що ОСОБА_1 шляхом грошових переказів через АТ «Укрпошта» здійснює оплату аліментів на загальну суму 9000,00 грн. проте вказаний спосіб не дозволяє відповідачці їх отримати оскільки вона проживає на теперішній час поза межами України.
У відповіді на відзив позивач наполягав на своїй позиції, щодо погіршення його матеріального стану, у зв`язку з чим він може сплачувати аліменти на утримання сина, але у меншому розмірі.
Ухвалою суду від 25.03.2026 відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Судом 12.05.2026 розглянуто заяву позивача про забезпечення позову та постановлено ухвалу про відмову у її задоволенні.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області своєю ухвалою від 07.07.2026 задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.
У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, та просив задовольнити їх в повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотань заяв про відкладення або розгляд справи без її участі до суду не скеровувала.
Суд заслухавши позицію позивача, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Під час судового розгляду судом встановлено, що 21.01.2025 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 19 грудня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі судовго наказу № 589/5935/24 від 21.01.2025 відкрито виконавче провадження №80261669. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в межах цього виконавчого провадження борг ОСОБА_1 за період з 19.12.2024 по 16.02.2026 становить 76057,66 грн.
До матеріалів справи долучено копії довідок директора опорного закладу «Ходосівський ліцей», з яких убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в Гвоздівський філії Опорного закладу «Ходосівський ліцей» Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області з 25.11.2022 по 11.06.2024, а в період з 11.06.2024 по 21.03.2025 в Опорному закладі «Ходосівський ліцей» Феодосіївської сільської ради.
Відповідно до довідки директора Опорного закладу «Ходосівський ліцей», ОСОБА_5 під час навчання в закладі регулярно відвідував заняття, був охайним та доглянутим. Батько учня, ОСОБА_1 регулярно спілкувався з педагогами та цікавився шкільним життям. Мати ОСОБА_2 контакту з закладом майже не підтримувала, з класними керівниками почала спілкуватися з січня 2024 року. Дитину до закладу приводив і забирав батько - ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду про витребування доказів, Головнй центр обробки спеціальної інформації ДПС України скерував довідку про перетин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного кордону України, відвовідно до якої, відповідачка з 24.12.2024 по 02.03.2025 перебувала за межами України, 02.03.2025 в`їхала на територію України, а 08.03.2025 знову виїхала перетнувши кордон на пункті пропуску «Ягодин».
Із досліджених копії квитків на літак, долучених відповідачкою, судом установлено, що остання разом з сином – ОСОБА_7 мала здійснити 12.03.2025 виліт за рейсом з м.Варшави до м.Париж, а 15.03.2025 за рейсовим маршрутом «Париж – Кутаїсі».
Позивач на підтвердження здійснення фінансових витрат на користь ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи копію довідки про рух коштів по карті «Монобанк» за період з 01.04.2022 по 30.05.2022, проте з такої не вбачається можливим установити, яку саме транзакцію про переказ коштів здійснено на користь відповідачки на утримання сина.
Як убачається з копій судових рішень, між сторонами існують невирішені спори стосовно участі батька у вихованні дитини, який розпочато 12.12.2025 за позовом ОСОБА_1 , та щодо поділу спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідачка також долучила до матеріалів справи копії платіжних інструкцій та виписку по картці «Монобанк», що свідчать про несення певних фінансових витрат, на побутові потреби, сплату податків та утримання житлової нерухомості.
Згідно з статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Водночас, права та інтереси батьків очевидно підлягають врахуванню та оцінці судом при вирішенні спору.
Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, під час розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд може змінити розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставині сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав що до неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання що до зменшення розміру аліментів.
Під час судового розгляду на підставі наданих доказів, судом встановлено, що відповідачка у період часу з 19.12.2024 відповідно до судового наказу № 589/5935/24 від 21.01.2025 року, отримала право на отримання від ОСОБА_1 аліментів на утримання сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки доходів позивача.
Оцінюючи надані суду докази, було встановлено, що матеріальний стан позивача погіршився, про що свідчить наданий договір оренди житла, та арешт майна який накладено в межах забезпечення позову щодо майнового спору між сторонами, відсутність сталих доходів, що вбачається із довідки про доходи ОСОБА_1 отриманої в ПФУ, та у період з 19.12.2024 виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина. Зважаючи на твердження відповідачки та долучені докази, суд не вбачає наміру позивача уникнути сплати аліментів на утримання сина, оскільки останній частково погашає заборгованість.
Проте, звертаючись до суду з цим позовом, позивачем фактично заявлено вимогу про зміну способу стягнення аліментів, а саме зменшення розміру аліментів що присуджені до стягнення. 
Разом з цим, відповідно до абз. другого ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.
У свою чергу, платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, а саме зменшення розміру аліментів, присуджених до сплати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 19.12.2024 визначивши їх у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Щодо позовної вимоги позивача про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів суд враховує таке.
Відповідно до ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Частиною восьмою ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_5 , у період часу з 24.12.2024 (дата виїзду відповідачки за межі України) по 08.03.2025 (дата повернення ОСОБА_2 на територію України) фактично проживав з батьком та перебував на його утриманні. Докази надані відповідачем, вказаної обставини не спростовують.
Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Таким чином, вимога позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам підлягає до задоволення частково, враховуючи витрати понесені ОСОБА_1 за період з 24.12.2024 по 08.03.2025 на утримання сина, тому позивача необхідно звільнити від заборгованості по сплаті аліментів, що нараховано у межах виконавчого провадження № 80261669, щодо виконання судового наказу № 589/5936/24 від 21.01.2025. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.195 СК України, такий обрахунок здійснюється державним виконавцем в межах виконавчого провадження.
Натомість, вимога позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина, яка нарахована станом на день ухвалення рішення, не підлягає до задоволення, оскільки суду не надано належних доказів, що у позивача виникли обставини визначені ст. 197 СК України.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1331 грн. 20 коп.
Керуючись ст.1,7, 18-19, 141, 170, 180-184, 192, 194 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів які стягуються з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі судового наказу №589/5935/24 виданого 21.01.2025, та призначити стягувати з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.
Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,від сплати частини заборгованості по сплаті аліментів, що підлягає до стягнення на користь  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,на утримання сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка нарахована за період з 24 грудня 2024 року по 08 березня 2025 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1331 гривень 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.
Дата складення повного судового рішення 14 вересня 2026 року.

Суддя       О.М.Сидорчук