Справа № 192/3445/24 
Провадження № 1-кп/192/77/26 
В И Р О К
Іменем України

"21" серпня 2026 р.

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадження № 12024047160000031 від 14.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Гуляй Полі Запорізької області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, в посаді солдата резерву 2 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді солдата резерву 2 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , маючи прямий протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу - посвідчення водія, з метою отримання права керування транспортними засобами категорії «В» та його подальшого використання під час керування транспортними засобами, 22 серпня 2024 року, близько 18:00, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за допомогою мережі «Інтернет» через платформу «Instagram», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, а також маючи прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на вчинення пособництва у підробленні офіційного документу з метою його подальшого використання, та намір на подальше використання завідомо підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 7000,00 грн завідомо підроблене посвідчення водія категорій «В», із серійним номером НОМЕР_3 , видане 24 серпня 2024 року ТСЦ 4641 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », до якого були внесені завідомо неправдиві відомості про отримання особою права керувати транспортними засобами відповідної категорії, з метою подальшого його використання, пособництво у виготовленні якого вчинив ОСОБА_3 шляхом надання засобів для його виготовлення за допомогою особистого мобільного телефону оператора сотового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» за мобільним терміналом НОМЕР_4 , через особисте листування в мережі Інтернет з невстановленою в ході дізнання особою, після чого придбав в останньої завідомо підроблений документ - посвідчення водія на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », сприяючи при цьому вчиненню кримінального правопорушення шляхом надсилання повідомлень, що містили особисті анкетні дані, зокрема: прізвище, ім?я, по-батькові, число, місяць, рік народження, особистий підпис (параф), групу крові, фотокартку із зображенням свого обличчя, виступив таким чином пособником протиправних дій невстановленої особи через надання засобів вчинення кримінального правопорушення - виготовлення нею завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » та отримав можливість його подальшого використання, починаючи з 24 серпня 2024 року, коли ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, в приміщенні відділення ТОВ «Нова Пошта» № 1, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Башмачка, вул. Центральна 44, отримав від невстановленої особи посилку із підробленим офіційним документом, а саме посвідченням водія категорій «В», з серійним номером НОМЕР_3 , виданий 24 серпня 2024 року ТСЦ 4641 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », де містилися завідомо неправдиві відомості про отриманням ним права на керування транспортними засобами, що відносяться до категорій «В», у виготовленні якого ОСОБА_3 виступив безпосереднім пособником та яке залишив при собі з метою подальшого його використання, чим вчинив пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання іншою особою.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою.
В подальшому, 14 листопада 2024 року, близько 12 год 10 хв, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», з державним реєстраційним номером НОМЕР_5 , користувачем якого є він, ОСОБА_3 , рухався по а/д Н-08 із с. Башмачки Дніпровського району Дніпропетровської області у напрямку м. Запоріжжя та на блок посту «Солонянський», с. Червонокам`яне Дніпровського району Дніпропетровської області, був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, та, виконуючи законну вимогу останніх, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», маючи прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, на вимогу працівника СРПП відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надав останньому завідомо підроблений документ, а саме - завідомо підроблене посвідчення водія категорій «В» з серійним номером НОМЕР_6 , видане 24 серпня 2024 року ТСЦ 4641 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим умисно та протиправно використав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія, бланк якого із серійним номером НОМЕР_3 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні; розписками обвинуваченого та захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також суду надані матеріалі кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за правилами, встановленими ст.ст. 381, 382 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, що встановлені органом досудового розслідування обставини та викладені в обвинувальному акті не оспорюються учасниками судового провадження, суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом. Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до проступків, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, за місцем проживання зарекомендував себе задовільно, за місцем служби – посередньо, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.
В обвинувальному акті як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, досудовим розслідуванням не встановлено.
З огляду на відношення обвинуваченого до скоєного, те, що він беззаперечно визнав вину, суд вважає, що наявна така обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття.
Таким чином, суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, а також враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, а за ч. 4 ст. 358 КК України – у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.На думку суду, такого покарання буде достатньо для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Інші, більш суворіші види покарання, є недоцільними з огляду на наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та визнання своєї винуватості обвинуваченим. 
З врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд вважає за потрібне призначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Речовими доказами у кримінальному провадженні визнано бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_7 , виданий 24.08.2024 ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_3 , поміщений до спец. пакету № 5664342 та опечатано з пояснювальним написом, а також DVD диск з відеозаписом. Суд вважає, що ці речові докази потрібно залишити зберігати в матеріалах справи.
Розподіл процесуальних витрат здійснюється судом відповідно до ст. 124 КПК України.
До процесуальних витрат у кримінальному провадженні належать витрати на проведення судової технічної експертизи документів, оформленої висновком експерта від 22.11.2024 № Д-19/113-24/6492-ДД. Згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи такі витрати склали 2387,70 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не засовувались.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368 - 370, 374, 381, 382 КПК України,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Речові докази, а саме бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_7 , виданий 24.08.2024 ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_3 , поміщений до спец. пакету № 5664342, опечатаний з пояснювальним написом, та DVD диск з відеозаписом, зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку негайно надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1