П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2026 | Справа №607/9603/26 Провадження №3/607/3157/2026
| м. Тернопіль |

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участю захисника – адвоката Янчишина В.Й., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає в АДРЕСА_1 , працює в АТ «Укрзалізниця», має ІІІ групу інвалідності, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
встановила:

25.04.2026 о 22:25 в м. Тернополі, вул. Білецька, 33, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ 0295 (повірка дійсна до 18.11.2026) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правила дорожнього руху (далі – ПДР).
Окрім того, 25.04.2026 о 22:25 в м. Тернополі, вул. Білецька, 33, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , на ділянці дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, не була достатньо уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався назустріч сусідньою смугою. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3.б, 12.1, 13.3 ПДР.
Також 25.04.2026 о 22:25 в м. Тернополі, вул. Білецька, 33, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , будучи причетною до ДТП, місце події залишила, чим порушила п. 2.10.а ПДР.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Беручи до уваги, що у провадженні судді перебувають дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження, якому необхідно присвоїти єдиний номер.
Захисник Янчишин В.Й. у судовому засіданні 07.07.2026 подав клопотання про виклик та допит свідків, яке обґрунтував тим, що, на думку сторони захисту, транспортним засобом під час події керувала не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 . Крім того, захисник зазначив, що потерпілий ОСОБА_2 під час спілкування з працівниками поліції повідомляв, що не бачив, хто саме керував автомобілем під час руху, однак у подальшому під впливом працівника поліції вказав у письмових поясненнях, що за кермом перебувала ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просив викликати та допитати свідків для з`ясування зазначених обставин. Вказане клопотання було задоволено.
Крім того, у цьому ж судовому засіданні захисник подав клопотання про закриття провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративних правопорушень. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не погоджується з наявністю у її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки транспортним засобом вона не керувала. За її твердженням, водієм транспортного засобу був ОСОБА_3 . Як зазначає сторона захисту, жодного зіткнення під час руху водій ОСОБА_3 не відчув, після зупинки автомобіля через 2-3 хв на місце водія присіла ОСОБА_1 , після чого до автомобіля підійшов водій автомобіля «Пежо» ОСОБА_2 , з яким вже спілкувалася ОСОБА_1 . На відеозаписах із нагрудних камер поліцейських ОСОБА_2 пояснює, що не бачив, хто саме керував автомобілем під час руху, та вказує, що коли підійшов до автомобіля, за кермом перебувала жінка (диск, частина 2, нагрудна камера №474769, час доби 22:44, час на відео 45 хв 40 сек). Захисник зазначає, що надалі працівник поліції під тиском переконав ОСОБА_2 вказати в поясненнях про те, що за кермом перебувала саме жінка (диск, частина 2, нагрудна камера №474769, час доби 23:04, час на відео – 01 год 01 хв). З огляду на викладене, сторона захисту вважає, що письмові пояснення ОСОБА_2 , наявні в матеріалах справи, не можуть братися до уваги, оскільки вони суперечать його усним поясненням, зафіксованим на відеозаписах. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що поліцейські не пересвідчилися в тому, що саме вона керувала транспортним засобом, а помилково припустили, що вона була його водієм. Також, на думку захисника, рапорт працівника поліції також не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні 14.07.2026 ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. По суті правопорушення пояснила, що в день події вона не кермувала автомобілем. Водієм був її колега ОСОБА_3 . Під час руху вони жодних ударів не відчули, тобто не знали, що мало місце зіткнення з автомобілем потерпілого. З колегою вони зупинились біля ставу в м. Тернополі, хотіли прогулятись. Однак, вийшовши з автомобіля, зрозуміли, що холодно, і вирішили забрати речі з автомобіля та піти відпочивати. Для цього, тобто щоб зібрати свої речі, вона присіла на водійське сидіння автомобіля, і в цей час до них підійшли двоє хлопців, які повідомили, що вони «зачепили» їхній транспортний засіб. Усі четверо спочатку оглянули автомобіль потерпілого, де було видно незначні подряпини, потім – їх автомобіль, де побачили потертості. На місці вони домовились про відшкодування завданої шкоди в розмірі 4 000 грн, яких вона не мала, тому їх їй дав ОСОБА_3 , а вже вона їх віддала потерпілому. В цей момент до них під`їхали поліцейські, яким вказані два хлопці сказали, що претензій не мають до неї та її колеги. Вона відразу повідомила поліцейським, що не була водієм автомобіля, і саме з цієї причини відмовилась проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 14.07.2026, після роз`яснення йому обов`язку надавати правдиві показання, надав суду такі пояснення. З ОСОБА_1 дружніх стосунків не підтримує. В день події, точної дати вже не пригадує, приблизно о 22 год, саме він, керуючи автомобілем, заїжджав на стоянку поблизу озера. Вказаний автомобіль належить ОСОБА_1 . Вона керувала автомобілем в цей день, однак, коли почало темніти, вона стомилась, тому він пересів на місце водія. Під час керування автомобілем жодного удару він не відчув та не знав, що зачепив якийсь транспортний засіб. Вийшовши з автомобіля біля озера, вони з ОСОБА_1 планували пройтись, однак було холодно, тому вони повернулись до автомобіля. ОСОБА_1 сіла на водійське сидіння, щоб зібрати речі, та в цей момент підійшли два хлопці та сказали, що вони зачепили їхній автомобіль. На автомобілі ОСОБА_1 жодних слідів не було видно, а на автомобілі потерпілих – лише подряпини. Вказані хлопці підійшли до них приблизно через 3-5 хв після того, як вони з ОСОБА_1 приїхали до ставу. З ними вони домовились про відшкодування за спричинені подряпини на автомобілі потерпілого в розмірі 4 000 грн, які він дав ОСОБА_1 , тому що остання їх не мала. Також свідок пояснив, що він, після того, як приїхали на місце поліцейські, жодного разу не повідомляв їм про те, що саме він є водієм автомобіля ОСОБА_1 . Пояснив свою поведінку тим, що його про це не запитували.
У судовому засіданні 17.07.2026 захисник Янчишин В.Й. зазначив, що позиція сторони захисту щодо закриття провадження у справі залишається незмінною. Також не заперечував проти завершення судового розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_2 .
Потерпілий ОСОБА_2 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка, ознайомившись з клопотанням захисника про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю за необхідне зазначити таке:
відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п. 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження водіями огляду на такий стан врегульований ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно з п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) (п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції).
Аналогічні за змістом положення містяться у ст. 266 КУпАП, якою визначено підстави та порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, а також процедуру проведення їх огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №650100 від 25.04.2026, серії ЕПР1 №650131 від 26.04.2026, серії ЕПР1 №650144 від 26.04.2026, у яких викладені обставини вчинення правопорушень;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано: прибуття працівників поліції на місце події та з`ясування обставин ДТП; пояснення потерпілого про те, що він рухався назустріч, мав намір пропустити інший автомобіль, для чого почав рухатися заднім ходом, однак інший автомобіль, здійснюючи об`їзд, зачепив його транспортний засіб, після чого залишив місце пригоди, будь-яких претензій до водія Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , він не має, оскільки завдана внаслідок ДТП шкода була відшкодована на місці; надання потерпілим письмових пояснень після того, як він усно виклав працівникам поліції обставини події. Зокрема, потерпілий повідомив: «Вона (тобто ОСОБА_1 ) сказала, що вона винна, не заперечувала своєї вини, говорили про ціну ушкодження, і вона збивала ціну. Після чого я почав дзвонити на 102» (01:04:52 відеофрагменту «part_00000_export-oxbi0»). Крім того, потерпілий зазначив, що коли він підійшов до автомобіля марки «Ford Fusion», за його кермом перебувала ОСОБА_1 ; після встановлення особи водія працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та почервоніння шкірного покриву обличчя; пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, від проходження якого ОСОБА_1 відмовилася; пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, від якої ОСОБА_1 також відмовилася; повідомлення про складення щодо неї протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП; роз`яснення їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; звернення ОСОБА_1 до працівника поліції з проханням вимкнути нагрудну камеру, після чого вона повідомила: «Я була за кермом» (01:38:53 відеофрагменту «part_00000_export-oxbi0»); повторне прохання ОСОБА_1 вимкнути нагрудну камеру, після чого вона зазначила: «Реально я була за кермом, ми пили, відпочивали, пару бокалів шампанського випила» (00:39:33 відеофрагменту «part_00001_export-oxbi0»); оголошення працівником поліції змісту складених щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення;
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки – газоаналізатора «Alcotest 6820» №ARHJ-0295 № П 51 QM 2149 103 25, чинне до 18.11.2026;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.04.2026;
- схемою місця ДТП, що сталася 25.04.2026 о 22:25 за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 3, на якій відображено дорожню обстановку, розташування транспортного засобу Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_3 , після зіткнення, місце зіткнення, а також нанесено необхідні лінійні розміри та прив`язку місця пригоди до елементів дорожньої обстановки. На зворотному боці схеми також зафіксовано перелік видимих (зовнішніх) механічних пошкоджень транспортних засобів Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_3 , та Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , отриманих унаслідок ДТП;
- поясненнями ОСОБА_2 від 25.04.2026, відповідно до яких 25.04.2026 приблизно о 22:30 він, рухаючись транспортним засобом «Пежо», н.з. НОМЕР_3 , відчув удар в бокову ліву частину автомобіля, який завдав автомобіль «Форд Фюжен», н.з. НОМЕР_2 , який рухався йому назустріч та, здійснивши зіткнення, з`їхав на бокову парковку. Підійшовши до даного автомобіля, він побачив, що за його кермом перебувала жінка, яка повідомила, що свою вину визнає та готова виплатити компенсацію за завдані пошкодження, що і зробила. Претензій до неї не має, оскільки пошкодження були незначними та повністю компенсовані. Пояснення написані ним власноруч, про що засвідчив своїм підписом;
- протоколом огляду транспортного засобу від 26.04.2026, згідно з яким оглядом встановлено пошкодження автомобіля Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 ;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7088449 від 25.04.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення;
- рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Панчишин В.П. від 25.04.2026, згідно з яким 25.04.2026 приблизно о 22:25 по вул. Білецька, 33 у м. Тернополі надійшов виклик на службовий планшет про те, що за вищевказаною адресою відбулась ДТП без травмованих. Заявник ОСОБА_2 , повідомив, що відбулась ДТП за участю його транспортного засобу Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_3 , та транспортного засобу Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , який здійснив зіткнення з його автомобілем, після чого поїхав у напрямку парковки по даній вулиці. Як пізніше встановлено, водієм даного транспортного засобу є ОСОБА_1 , під час спілкування з якою були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, однак вона відмовилась в категоричній формі. Крім того, їй було запропоновано проїхати в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР,однак вона також відмовилась;
- витягом з ІПНП України електронного рапорту УПП в Тернопільській області ДПП ЄО №3075 від 25.04.2026, відповідно до якого 25.04.2026 о 22:26 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 25.04.2026 о 22:25 за адресою: м. Тернопіль, вулиця Білецька, 5 хв тому біля закладу «Над ставом» сталося ДТП за участі транспортних засобів «Пежо», д.н.з. НОМЕР_3 , та «Ауді», д.н.з. не відомо. Прибувши за вказаною адресою, було виявлено ДТП за участю автомобіля Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий повідомив, що відбулася ДТП за участю його автомобіля та автомобіля Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , котра місце ДТП покинула. Водій «Peugeot Partner» відшукав транспортний засіб «Ford Fusion», який припаркувався на стоянці;
- довідкою, виданою 27.04.2026 УПП в Тернопільській області ДПП, згідно з якою ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_4 .
Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом під час ДТП, а водієм був ОСОБА_3 , суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються сукупністю належних, допустимих і взаємоузгоджених доказів, досліджених у судовому засіданні.
Суд бере до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП пояснення потерпілого є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що безпосередньо після події потерпілий спочатку усно повідомив працівникам поліції обставини ДТП, зазначивши, що після зіткнення автомобіль Ford Fusion залишив місце пригоди, а коли він підійшов до цього автомобіля, то побачив, що за його кермом перебувала саме ОСОБА_1 . Після цього потерпілий приступив до надання письмових пояснень. Хоча із відеозапису вбачається, що працівники поліції допомагали йому викласти письмові пояснення, будь-яких даних про зміну чи спотворення їх змісту матеріали справи не містять. Навпаки, письмові пояснення повністю відповідають тим обставинам, які потерпілий повідомив усно безпосередньо після події. При цьому суд враховує, що потерпілий не стверджував, що бачив особу водія безпосередньо в момент зіткнення транспортних засобів. Натомість він послідовно пояснював, що встановив особу водія після того, як автомобіль Ford Fusion залишив місце ДТП, а він підійшов до нього та побачив за кермом саме ОСОБА_1 . 
Також як убачається із усних пояснень потерпілого, зафіксованих на бодікамеру, саме ОСОБА_1 визнала свою вину, домовлялася щодо розміру відшкодування, торгувалася щодо суми завданих збитків та безпосередньо передала йому 4 000 грн як компенсацію за пошкодження автомобіля. Зазначені обставини додатково свідчать про усвідомлення ОСОБА_1 своєї причетності до ДТП.
Факт керування транспортним засобом підтверджується власними висловлюваннями ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції. Так, після прохання вимкнути відеофіксацію вона повідомила, що саме вона була за кермом, а згодом повторно попросила вимкнути камеру та зазначила, що дійсно була за кермом та випила декілька бокалів шампанського. 
Водночас пояснення ОСОБА_1 , надані під час судового розгляду, про те, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , а вона лише сіла на водійське сидіння після зупинки автомобіля, суперечать її власним поясненням, наданим безпосередньо на місці події, а тому суд оцінює їх критично як обраний нею спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Суд також критично оцінює надані у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_3 щодо керування ним транспортним засобом на час інкримінованої події. Сам свідок підтвердив, що після прибуття працівників поліції не повідомляв їм про те, що саме він був водієм автомобіля, пояснивши це тим, що його про це не запитували. Такі пояснення суд вважає непереконливими, оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, поясненнями потерпілого та іншими дослідженими у справі доказами. Крім того, твердження свідка про відсутність дружніх стосунків з ОСОБА_1 не відповідає його поведінці, зафіксованій на відеозаписах. За наведених обставин суд розцінює показання ОСОБА_3 як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються сукупністю інших досліджених доказів та спрямовані на створення для ОСОБА_1 підстав для уникнення адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим не бере їх до уваги при вирішенні справи.
Крім того, суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом винуватості особи. Дійсно, сам по собі рапорт не є безумовним доказом вини, однак у даній справі він оцінюється не окремо, а у сукупності з іншими належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 .
Таким чином, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, спростовуються сукупністю належних, допустимих та взаємоузгоджених доказів, досліджених у судовому засіданні, які є достатніми для висновку про те, що саме ОСОБА_1 керувала автомобілем Ford Fusion, н.з. НОМЕР_2 , була причетною до ДТП, залишила місце її вчинення та, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ст. 124 КУпАП, тобто порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП беру до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинені правопорушення, а тому приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 130 ч. 1, 221, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя
постановила:

об`єднати матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 607/9603/26, провадження № 3/607/3157/2026), та адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП (справа № 607/9605/26, провадження № 3/607/3159/2026), в одне провадження, присвоївши йому єдиний номер № 607/9603/26, провадження № 3/607/3157/2026.
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя | Н. П. Воробель