ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/13445/24  Номер провадження 22-ц/814/1556/26	Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Панченка О.О.,
Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 рокуухвалене у складі головуючого судді Бугрія В.М., повний текст судового рішення виготовлено – дати не вказано
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У грудні 2024 року представник ТОВ «Бізнес Позика» Памірський М.А. звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 19.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №473149-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» 19.12.2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №473149-КС-005 про надання кредиту. 
19.12.2023 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 473149-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 19.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика та ОСОБА_1 було укладено договір № 473149-КС-005 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.
У боржника станом на 14.11.2024 року утворилася заборгованість за договором №473149-КС-005 про надання кредиту, в розмірі 69494,60 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 51094,60 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2400,00 грн.
З огляду на викладене позивач просив суд  стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 року позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором № 473149-КС-005 про надання кредиту від 19.12.2023 року, що становить 25219,16 грн., яка складається з:
- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16000,00 грн.;
- суми прострочених платежів по процентах - 9219,16 грн.;
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411), сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
З рішенням суду першої інстанції не погодився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» адвокат Клименко Т.В. та оскаржив його до суду апеляційної інстанції подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 року змінити – в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суми прострочених платежів по процентах, а саме: змінити стягнену суму прострочених платежів по процентах з 9 219,16 грн. на нову суму 51 094,60 грн.; рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості по комісії за надання кредиту у сумі 2 400,00 грн. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості по комісії за надання кредиту у сумі 2 400,00 грн. в решті - рішення залишити без змін; Здійснити розподіл судових витрат у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи та не відповідність висновків суду обставинам справи.
Вказує, що висновки суду є такими, що базуються на хибному ототожнені природи нарахування процентів у відповідності до положень статей 1048,1056-1 ЦК України та в порядку частини другої статті 625 цього Кодексу; як наслідок, суд дійшов помилкового висновку щодо можливості зменшення розміру процентів за користування кредитними коштами упродовж дії строку кредитування.
Зазначає, що обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів, а також їх фіксований розмір передбачені статтями 1048,1056-1 ЦК України та погоджені сторонами зобов`язання при укладенні договору № 473149-КС-005 від 19.12.2023, який є чинним.
При постановленні рішення в частині зменшення розміру нарахованих процентів, суд не навів жодної норми чинного законодавства, яка б це передбачувала, тим самим, втрутився у договірні правовідносини сторін.
Як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19.12.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №473149-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» 19.12.2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №473149-КС-005 про надання кредиту. 
19.12.2023 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 473149-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 19.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 473149-КС-005 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.
У боржника станом на 14.11.2024 року утворилася заборгованість за договором №473149-КС-005 про надання кредиту, в розмірі 69494,60 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 51094,60 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2400,00 грн.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами не є співмірною сумі кредиту у 16000,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Також суд першої інстанції зазначив, що положення договору про споживчий кредит щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту є несправедливими.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Процентна ставка за кредитним договором, як його істотна умова, може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частини перша-третя статті 1056-1 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023.
У справі, що переглядається встановлено, що позичальник, будучи обізнаним із умовами кредитування, серед іншого, погодився із розміром фіксованої процентної ставки яка становить 2% в день, а термін дії Договору до 04.06.2024 року. Також було погоджено орієнтовну загальну вартість наданого Кредиту – 41 640,00 грн. та орієнтовну реальну річну процентну ставку яка складає 9219,16%.
Погодивши таку фіксовану відсоткову ставку, позичальник взяв на себе відповідні зобов`язання, звільнення від виконання яких не може бути виправданим помилковою оцінкою ним певних обставин чи норм права, за відсутності належного правового підґрунтя.
Суд першої інстанції викладене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку щодо підставності зменшення розміру заборгованості за процентами у співвідношенні до розміру боргу за тілом кредиту.
Отже, в цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскільки законодавчо визначених підстав для зменшення погодженого сторонами зобов`язання розміру відсоткової ставки не передбачено чинним законодавством, тоді як заявлена до стягнення заборгованість за процентами підтверджена належними доказами та підлягає стягненню у розмірі 51 094,60 грн.
Отже, з аналізу умов договору, а саме визначеного графіку платежів та погоджених умов нарахування процентів, слідує, що розрахована сума заборгованості за кредитним договором, наведена у наданому позивачем розрахунку, відповідає умовам кредитного договору, які були погоджені відповідачем.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення 9 219,16 грн. заборгованості по відсотках за договором на зазначене уваги не звернув, у зв`язку з чим рішення в частині, що оскаржується, прийнято помилково та необґрунтовано, а тому підлягає зміні.
Щодо правомірності вимог про стягнення комісії за надання кредиту колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).
У Кредитному договорі ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не лише у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а і у самому Кредитному договорі, який укладено у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та який підписано за допомогою одноразових ідентифікаторів.
Комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору так і Правилами надання споживчого кредиту ТОВ «Бізнес Позика», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної, які були підписані позивачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії за надання кредиту до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.
Також, комісія за надання кредиту та порядок її сплати визначені пунктами 1.4, 2.7, 5.2 Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», які є невід`ємною частиною договору про надання кредиту.
Крім того, комісія за надання кредиту передбачена п.4 Паспорту споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Додаток №1 до Договору).
Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 ,ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
З вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 у сумі 69494,60 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення в частині вирішення спору щодо стягнення процентів за користування кредитом та комісії не відповідає встановленим обставинам, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.
Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на викладене з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3633,60 грн.
Керуючись 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича – задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 року змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за договором № 473149-КС-005 про надання кредиту від 19.12.2023 року з 25219,16 грн, до 69494,60 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 16 000 грн., суми прострочених платежів по процентах 51094,60 грн., суми прострочених платежів за комісією – 2400 грн. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 3633,60 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 липня 2026 року.

Головуючий        О.О. Панченко

Судді:         Т.В. Одринська

В.П. Пікуль