ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/6021/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

27.05.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 28.05.2026), у якому, з урахуванням ухвали судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 02.02.2026 про відмову у відкритті провадження у частині позовних вимог, щодо визнання протиправними дії щодо адміністративного затримання, складання протоколу про адміністративне затримання відносно ОСОБА_1 та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 та визнання протиправним та скасування протоколу адміністративного затримання від 24.03.2026, складений відносно ОСОБА_1 , просить:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 )щодо направлення звернень № Е1004980 від 31.12.2024 та № Е4826554 від 25.02.2026, до відділення поліції № 4 Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії (далі – ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) підтримки оформлену довідкою ВЛК стосовно нього, у зв`язку з порушенням процедури її проведення визначеної законодавством України;
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.03.2026 №83/1-МГ, в частині здійснення призову його на військову службу під час мобілізації та направлення до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного;
визнати протиправним та скасувати наказ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 26.03.2026 №68, в частині зарахування його до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного;
зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного виключити його зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. 
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що відсутні докази, які б свідчили про вжиття заходів ІНФОРМАЦІЯ_3 у порядку та у спосіб, встановлений пунктом 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі – Порядок №1487) та додатком 20 до Порядку №1487 в частині звернення ІНФОРМАЦІЯ_7 до органів національної поліції з метою адміністративного затримання та доставлення мене як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил військового обліку), до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки із дотриманням встановленої вище процедури та форми звернення відсутні; також позивач зазначає, що його було протиправно призвано на військову службу під час мобілізації без належного проходження ВЛК та встановлення стану його здоров`я та без можливості надати медичну документацію про його стан здоров`я, що порушує Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560); окрім того позивач наголощує на тому, що він перебував на військовому обліку за задекларованим своїм місцем проживання, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_7 до моменту протиправної постановки його на військовий облік 26.03.2026 у ІНФОРМАЦІЯ_8 , яке відбулося без його волевиявлення та відповідних на те підстав; також позивач зазначає, що не направлявся на військову службу до Національної академії сухопутних військ, окрім того, в його військово-обліковому документі відсутні будь-які відмітки про призов на військову службу, зокрема, але не виключно, підстави та дата призову, відмітки про зняття з військового обліку у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період; в ІНФОРМАЦІЯ_9 під особистий підпис йому повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби під особистий підпис не вручалась.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 02.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2026 у справі №620/6021/26 за вищевказаним позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , перебував на військовому обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 (з дислокацією у місті Носівка Ніжинського району), у період з 07.06.2012 по 25.03.2026. На підставі запиту ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.03.2026 №1535/2685, ОСОБА_1 , відповідно до статті 37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII), був знятий з військового обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 25.03.2026, та взятий на військовий облік офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_11 . Особова справа офіцера запасу ОСОБА_1 та його Послужна карта ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановленим порядком, за вихідним №4в/2/17 Дск від 25.03.2026, направлені за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_6 . У зв`язку з чим, з 10:30 год. 25.03.2026 доступ ІНФОРМАЦІЯ_7 до розділів бази даних Єдиної автоматизованої інформаційно телекомунікаційної системи «Оберіг» «Формування повісток», «Направлення на ВЛК», Притягнення до адміністративної відповідальності» та інших стосовно ОСОБА_1 є технічно неможливим (через зміну оператора – розпорядника службової інформації). З 26.03.2026 на підставі абзацу 3 пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону № 2232-XII, ОСОБА_1 був виключений з військового обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку з його призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлення для подальшого проходження військової служби до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (місто Львів).
У відзиві на позовну заяву представник Національної Академії Сухопутних Військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказує на їх безпідставність з огляду, на те, що позивач у своїй позовній заяві визначивши, як відповідача Національну академію жодним чином не аргументує позицію захисту, оскільки, позовна заява не містить інформації щодо дій чи бездіяльності вчинених Національною академією по відношенню до нього, зокрема, який порушено закон, чи нормативно-правовий акт, та яким чином впливає на права позивача у взаємозв`язку з рішенням прийнятих іншими відповідачами у цій справі; чинним законодавством не наділено Національну академію функціями зі здійснення призову громадян під час мобілізації, надання відстрочки від призову, взаємодії з місцевими держадміністраціями з питань залучення громадян на альтернативну (невійськову) службу; підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця; наказом начальника Національної академії (по стройовій частині) від 26.03.2026 №68 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 призначено на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації. З 26.03.2026 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення. Підстава видання наказу – іменний список ІНФОРМАЦІЯ_12 від 26.03.2026 №996; таким чином, позивач зарахований до списків особового складу Національної академії на виконання імперативних приписів пункту 14 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони від 15.09.2022 №280 (далі – Інструкція № 280), тому в цій частині вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню; крім того, молодший лейтенант ОСОБА_1 05.04.2026 самовільно залишив територію військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_13 » військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ; з 05.04.2026 молодший лейтенант ОСОБА_1 знятий з усіх видів забезпечення; до місця служби не повернувся.
У відповіді на відзив на позовну заяву Національної Академії Сухопутних Військ імені ОСОБА_3 позивач зазначає в діючій на даний час та на момент виникнення події редакції Інструкції №280 від 05.09.2025 її пункт 14 розділу II не містить зазначеної відповідачем інформації, що свідчить про те, що останній посилається на норми законодавства України в старих редакціях, які втратили чинність, що є недопустимим; також позивач вказує на те, що Національною Академією Сухопутних Військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного не надано жодного доказу на підтвердження обставин, які остання викладає у відзиві на позовну заяву. 
У запереченнях на відповідь на відзив Національна Академія Сухопутних Військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного зазначає, що у відзиві на позовну заяву допущено механічну описку із посиланням на пункт 14 розділу 2 Інструкції №280, натомість має місце в даних правовідносинах посилання на пункту 32 цього ж розділу діючої Інструкції. Національна академія не наділена правом надавати будь – яких пояснень щодо призову позивача, такими повноваженнями наділені територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, і тому в такому випадку Національна академія, як співвідповідач підтримує позицію інших учасників справи.
Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 надано суду витребувані ним докази та письмові пояснення, у яких він зазначає, що не визнає позовних вимог та вказує на те, що за наявними у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення позивачем було внесено у зв`язку з неявкою за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 ; у зв`язку з виявленим порушенням правил військового обліку, ОСОБА_1 було запропоновано у супроводі поліції прибути до ІНФОРМАЦІЯ_14 ; 25.03.2026 позивач пройшов відповідний медичний огляд військово-лікарською комісією, за результатами якого був визнаний придатним до військової служби; відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 26.03.2026 № 83/1- МГ позивача було призвано до лав Збройних Сил України; станом на 26.03.2026 документів, підтверджуючих право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації позивачем надано не було. 
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 перебував на військовому обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 (з дислокацією у місті Носівка Ніжинського району), у період з 07.06.2012 по 25.03.2026. 
На підставі запиту ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.03.2026 №1535/2685, позивач був знятий з військового обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 25.03.2026 був взятий на військовий облік офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_15 . 
Особова справа офіцера запасу ОСОБА_1 та його Послужна карта ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановленим порядком, за вихідним №4в/2/17 Дск від 25.03.2026, направлені за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, на підставі довідки про доставлення (супроводження) громадянина(ки) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, складеної ІНФОРМАЦІЯ_11 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , Перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_16 ; дата та час доставлення 24.03.2026 22:54; працівник поліції Струк; Документ/номер жетону працівника поліції 0035811 Порушення ВО: Порушення ВО з 25.02.2026 по 24.02.2027 коментар: Особу доставлено. Скасовано автоматично Примітка: Запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_14 на складання протоколу та проходження ВЛК. 
25.03.2026 позивач на підставі відповідного направлення № 6933255 пройшов відповідний медичний огляд військово- лікарською комісією, за результатами якого був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою від 25.03.2026 № 2026-0325-1510-3737-3. У цій довідці зазначено, Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Z00 Загальний огляд та обстеження осіб за відсутності скарг або встановленого діагнозу. Опис діагнозу: Z00 На підставі статті графи III розкладу хвороб, графи 3, 1, 11, 2, 5, 12, 4, 9, 8, 6, 7 ТДВ. Придатний до військової служби.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 26.03.2026 № 83/1- МГ Позивача було призвано до лав Збройних Сил України; відповідно до поіменного списку від 26.03.2026 № 996, призвати на військову службу підчас мобілізації, на особливий період та відправити до військової частини Національної академії сухопутних військ.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ (по стройовій частині) від 26.03.2026 №68 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації. 
З 26.03.2026 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії сухопутних військ та на всі види забезпечення. Підстава видання наказу – іменний список ІНФОРМАЦІЯ_12 від 26.03.2026 №996.
ОСОБА_1 , вважаючи такі дії, рішення відповідачів протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан.
В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений відповідними указами Президента України та діє наразі.
При цьому, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі – Закон № 3543-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У статті 1 Закону № 3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких:
мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу; Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Загальна мобілізація, згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до статті 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Статтею 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 22 Закону №3543-ХІІ встановлено, що громадяни (військовослужбовці) мають обов`язок з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, зокрема, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон №2232-ХІІ.
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 30.12.2022 № 1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) – це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Таким чином, із аналізу наведених приписів чинного законодавства слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію бази даних, які до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Згідно із підпунктом 2, 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є Додаток 2 до Порядку №1487 до правил військового обліку, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.
Пунктом 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У свою чергу, статтею 210 КУпАП України саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 235 КУпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Так, відповідно до положень пункту 56 Порядку №1487 передбачено, що Національна поліція, за зверненням районних (міських) РТЦК та СП, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, суд дійшов висновку, що до повноважень відповідача належить притягнення військовозобов`язаного до відповідальності за порушення правил військового обліку з прийняттям відповідної постанови у спосіб та порядку, що наведений вище, а також і внесення відповідачем до Реєстру таких даних про притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності та даних про порушення ним правил військового обліку.
Тому, за загальним правилом саме посадові особи відповідача наділені повноваженнями вносити наведені вище дані до Реєстру, які у подальшому відображаються у мобільному додатку військовозобов`язаного.
Разом з цим, у справі, яка розглядається судом встановлено, що позивач перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_17 до 25.03.2026, з 25.03.2026 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 , та з 26.03.2026 знятий з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у зв`язку з призовом його військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Суд враховує, що, за правилами абз.3 пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону № 2232-XII зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які призвані чи прийняті на військову службу. 
Відповідно до Закону № 2232-XII, з моменту призову особа перестає бути «військовозобов`язаним» і набуває статусу «військовослужбовця» і з цього часу військовослужбовці не перебувають на загальному військовому обліку в ТЦК. 
Суд зазначає, що з 26.03.2026 припинились правовідносини позивача з будь-яким ТЦК щодо військового обліку, оскільки з цієї дати він вже є суб`єктом військового обліку в розумінні Закону № 2232-XII, тому в межах цієї справи вирішити питання про правомірність чи неправомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернень № Е1004980 від 31.12.2024 та № Е4826554 від 25.02.2026, до відділення поліції № 4 Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо позивача не відновить його права, навіть за умови встановлення судом порушень з боку відповідача, якщо вони мали місце.
До того ж судом встановлено, на підставі довідки про доставлення (супроводження) громадянина(ки) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, складеної ІНФОРМАЦІЯ_11 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , Перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_16 ; дата та час доставлення 24.03.2026 22:54; працівник поліції Струк; Документ/номер жетону працівника поліції 0035811 Порушення ВО: Порушення ВО з 25.02.2026 по 24.02.2027 коментар: Особу доставлено. Скасовано автоматично. Примітка: Запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_14 на складання протоколу та проходження ВЛК. 
Суд зазначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).
Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.
Вирішуючи кожний конкретний спір на підставі всіх установлених обставин, суд повинен установити, на захист якого права подано відповідний позов, чи порушене, не визнане або оспорюване таке право відповідачем (відповідачами), а також з`ясувати, чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права, та залежно від з`ясованого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Під ефективним поновленням слід розуміти реальний позитивний вплив судового рішення про задоволення позову на виявлену під час судового розгляду обставину порушення/невизнання/оспорення або запобігання виникненню спору щодо права, на захист якого був поданий позов.
Водночас відмова в позові з підстав обрання неефективного способу захисту може мати місце тоді, коли в судовому процесі відсутній будь-який сенс у розрізі питання щодо реальної можливості захисту прав позивача в обраний ним спосіб.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернень № Е1004980 від 31.12.2024 та № Е4826554 від 25.02.2026, до відділення поліції № 4 Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не підлягають задоволенню. 
Крім того, суд зазначає, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон № 2232-ХІІ.
Згідно із статтею 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини п`ятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначає такі категорії громадяни України щодо військового обов`язку:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону № 2232-ХІІ).
Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом № 3543-XII.
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Статтею 22 Закону № 3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до частини третьої вищезазначеної статті під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Згідно з частиною другою статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини п`ятої статті 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до абзацу 1 частини десятої статті 1 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.
Частиною другою статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 2 Закону № 2232-ХІІ військовозобов`язані, які, зокрема, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення №402.
Так, згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами І-ІІ груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення № 402.
Зокрема, згідно пункту 3.1. глави 3 розділу II Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Відповідно до пункту 3.4. глави 3 розділу ІІ Положення № 402 перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.
Відповідно до пункту 3.6. глави 3 розділу ІІ Положення № 402 картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у ТЦК та СП до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.
Абзацом 10 пункту 5.1.глави 5 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що на кожного кандидата заводиться Картка обстеження та медичного огляду.
Отже, під час проходження ВЛК результати усіх аналізів, медичних оглядів, військовозобов`язаного заносяться до картки обстеження та медичного огляду, форма якої затверджена Положенням № 402.
За змістом Положення № 402 в картці обстеження та медичного огляду наявний, зокрема розділ дев`ятий під назвою: «Результати додаткових методів обстеження». Даний розділ картки обстеження та медичного огляду, згідно із додатком 13 до Положенням № 402 має таких вигляд: « 9. Результати додаткових методів обстеження. Назва дослідження. Дата Результат. Загальний аналіз крові. Група крові та резус-фактор. Біохімічний аналіз крові: вміст глюкози, вміст білірубіну, вміст АЛТ, вміст загального білка. Серологічний аналіз крові на: ВІЛ, антиген до вірусу гепатиту В, антитіла до вірусу гепатиту С, реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном. Загальний аналіз сечі. Флюорографія органів грудної клітки. ЕКГ. Інші дослідження. Місце для вклеювання направлення командира військової частини (військового комісара), характеристик, інших медичних та додаткових матеріалів, додаткових методів обстеження тощо.».
Вирішуючи спір, суд враховує і правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 12.06.2020, що ухвалена у справі №810/5009/18, згідно якого до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає позивач під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2026 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 проведено медичний огляд позивача.
Зі змісту картки обстеження та медичного огляду військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 від 25.03.2026 слідує, що позивач, за результатами проведення медичного огляду визнаний придатним до військової служби.
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду позивач пройшов обстеження у спеціалістів: терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, ЛОРа, психіатра; зроблено флюорографію органів грудної клітки, ЕКГ. Також в картці обстеження містяться результати додаткових методів обстеження: загальний аналіз крові, група крові та резус фактор, біохімічний аналіз крові, серологічний аналіз крові на ВІЛ, антиген до вірусу гепатиту В (HBs Ag) антитіла до вірусу гепатиту С (antiHCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном (RW), загальний аналіз сечі. Зазначений діагноз: Z00 Загальний огляд та обстеження осіб за відсутності скарг або встановленого діагнозу.
Згідно із довідкою ВЛК від 25.03.2026 № 2026-0325-1510-3737-3 зазначено; Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Z00 Загальний огляд та обстеження осіб за відсутності скарг або встановленого діагнозу. Опис діагнозу: Z00 На підставі статті графи III розкладу хвороб, графи 3, 1, 11, 2, 5, 12, 4, 9, 8, 6, 7 ТДВ. Придатний до військової служби.
Водночас, надаючи оцінку доводам позову щодо порушення процедури прийняття висновку ВЛК про придатність позивача до військової служби, суд звертає увагу на те, що з відомостей, наявних у картці обстеження та медичного огляду (складена за формою згідно Додатку 13 до Положення № 402) вбачається, що така картка містить всі необхідні реквізити, що на переконання суду не може свідчити про те, що відповідним відповідачем при проведенні медичного огляду позивача не дотримано вимоги пункту 3.4. глави 3 розділу ІІ Положення № 402.
Окрім того, не заслуговує на увагу посилання позивача про підробку результатів ВЛК, оскільки такий факт як і будь-який інший злочин, має доводитися в установленому законом порядку, проте, в матеріалах справи відсутні належні докази фальсифікації, тому суд не може взяти припущення до уваги та зобов`язаний діяти на підставі тих документів, які є законними та дійсними на момент розгляду.
Тобто, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 повністю врахувала скарги позивача на стан здоров`я і на статті графи III розкладу хвороб, графи 3, 1, 11, 2, 5, 12, 4, 9, 8, 6, 7 ТДВ, що є додатками до Наказу МОУ № 402 дійшла висновку про придатність до військової служб.
Щодо послідуючого наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.03.2026 № № 83/1-МГ «Про призов на військову службу під час мобілізації» в частині призову позивача та направлення його для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до поіменного списку від 26.03.2026 № 996, до військової частини НАСВ, суд зазначає, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до пункту 82 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається, зокрема керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи).
У справі, яка розглядається такий наказ був виданий з дотриманням вимог наведеної норми права. При цьому, такий наказ є актом індивідуальної дії, мав разовий характер та вичерпав свою дію фактом виконання, оскільки з дні зарахування позивача до списків особового складу військової частини, припинились правовідносини щодо призову позивача на військову службу та виникли правовідносини між позивачем та Державою Україна щодо проходження військової служби, які врегульовані Законом № 2232-XII, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим указом Президента України №1153/2008 та іншими нормативно правовими актами з питань проходження військової служби.
Тому позовні вимог в частині оскарження довідки ВЛК щодо визнання позивача придатним до військової служби та наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов на військову службу під час мобілізації» в частині призову його та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі команди, є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Інші позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказа Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №68 від 26.03.2026, в частині зарахування позивача до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, також не підлягають задоволенню як похідні та окремо суд вважає за необхідне зазначає таке.
Відповідно до пункту 253 Положення № 1153/2008 початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24Закону № 2232-XII.
Відповідно до пункту 4 частини першої, частини третьої статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
За змістом пункту 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція 280).
Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.
Військовослужбовці військової служб за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.
Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів від мобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.
Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.
Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Відповідно до пунктів 1, 2, 8 Розділу V вказаної Інструкції військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших, під час прямування до них рахуються як поповнення. Відправлення поповнення здійснюється як у складі команд, так і поодинці. Під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи, зокрема, іменний список або припис (в якому вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особові справи) на відправлених - у старшого команди. Прийом поповнення проводиться поіменно, за іменним списком на поповнення, отриманим від старшого команди. Приймати поповнення без поіменної перевірки заборонено.
Як було зазначено вище, організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Водночас зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець.
Тобто у спірних правовідносинах відповідні командири військових частин не мали права не зарахувати позивача до особового складу цих військової частини, адже вони отримали усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки) та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваних позивачем наказів.
Враховуючи вище наведене, підстави для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №68 від 26.03.2026, в частині зарахування його до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, а також зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного виключити його зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного - відсутні.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспані» від 01.12.1994, серія A, № 303-A, пункт 29).
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Марія ДУБІНА