КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

^1[1]

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді | ОСОБА_1 ,
суддів  при секретарі судового засідання | ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 серпня 2026 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2026 року,

за участі: 
прокурора ОСОБА_7 , 
захисників  ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_6 

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення скаргу, захисника  ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 08 травня 2026 року у кримінальному провадженні № 42025112100000091 від 07.08.2025 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 08 травня 2026 року у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 264 та ч. 1 ст. 387 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомленняпідозру є необґрунтованим, оскільки в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованих кримінальних правопорушень. 
На переконання апелянта, матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 387 КК України, а повідомлення про підозру не містить зазначення конкретного часу, обставин та механізму протиправної поведінки ОСОБА_6 .
Зокрема, зазначає, що відсутні докази які б свідчили про виникнення у ОСОБА_6 обов?язку надати до відділу банківських операцій розпорядження на перерахування грошових коштів на користь ТОВ «МахТрейд».
Разом з тим, в повідомленні про підозру від 08 травня 2026 року не зазначено жодного документу, відповідно до якого ОСОБА_6 , головний бухгалтер
«МА «Бориспіль» має право підпису банківських документів підприємства, а також, що вона одноособово визначає черговість платежів, одноособово розпоряджається коштами підприємства та приймає рішення.
Вважає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не надано належної правової оцінки зазначеним доводам сторони захисту, а наявність невиконаного зобов?язання за договором та стягнення штрафних санкцій у судовому порядку свідчить про суто господарський спір між двома юридичними особами.
Зауважує, що докази, на підставі яких орган досудового розслідування дійшов до висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України, а саме майно, вилучене за результатом проведення обшуку житла ОСОБА_9 , є недопустимими.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені захисником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42025112100000091 від 07 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України.
20 лютого 2026 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
08 травня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 387 КК України у кримінальному провадженні 42025112100000091 від 07.08.2025.
14 травня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 1202611100000691 та відкриття матеріалів у порядку ст.ст. 283, 290 КПК України.
07 липня 2026 року захисник  ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого суді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2026 року скаргу захисника залишено без задоволення. 
Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Як встановила колегія суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_10 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості. 
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що підставами для скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру захисник вважає її необґрунтованість.
Натомість, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що матеріали справи містять достатньо доказів про причетність  ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 387, ч. 2 ст. 364 КК України.
Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, з тих підстав, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованих кримінальних правопорушень, а матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 387 КК України, не заслуговують на увагу з наступних підстав.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Крім того, колегія суддів зазначає, що повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що  ОСОБА_6 причетна до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 387, ч. 2 ст. 364 КК України
Доводи захисника про те, що повідомлення про підозру не містить зазначення конкретного часу, обставин та механізму протиправної поведінки ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру мали місце на момент її вручення, а відсутність зазначеного часу, обставин вчинення кримінального правопорушення не є підставами скасування оскаржуваного рішення. 
Зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що вирішує суд при розгляді справи по суті. 
Доводи, зазначені у доповненнях до апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , про те, що слідчим суддею помилково застосовано практику ЄСПЛ, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» щодо ототожнення «обґрунтованості підозри» зі стандартом, який застосовується при вирішенні питання про затримання особи, є безпідставними.
Насамперед слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» («reasonable suspicion») є автономним поняттям Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та використовується ЄСПЛ саме при тлумаченні пункту 1 (с) статті 5 Конвенції, який регулює питання законності затримання або арешту особи.
Водночас ЄСПЛ не формулює окремого, відмінного стандарту обґрунтованості підозри спеціально для затримання. Навпаки, Суд послідовно визначає зміст поняття «обґрунтована підозра» як наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити правопорушення. Стандарт ЄСПЛ щодо обґрунтованості повідомлення про підозру застосовується не лише для оцінки законності первинного затримання, а й використовується національними судами при перевірці наявності обґрунтованої підозри як необхідної передумови застосування запобіжних заходів. Відтак, посилання слідчого судді на відповідну практику ЄСПЛ не свідчить про змішування різних правових стандартів, а навпаки відповідає усталеному підходу ЄСПЛ до розкриття змісту поняття «обґрунтована підозра». 
Доводи захисника про незаконність повідомлення ОСОБА_6 про підозру у зв`язку з його врученням за відсутності захисника колегія суддів вважає необґрунтованими.
Як правильно зазначив слідчий суддя, положення глави 22 КПК України, якими регламентовано порядок повідомлення про підозру, не містять вимоги щодо обов`язкової участі захисника безпосередньо під час вручення особі письмового повідомлення про підозру. Той факт, що до вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 заявила заперечення проти проведення відповідної процесуальної дії без участі захисника та заявила клопотання про забезпечення його участі не змінює висновку щодо законності повідомлення про підозру.
За змістом ч. 2 ст. 46 КПК України неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою. Якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, проведення процесуальної дії відкладається або для її проведення залучається захисник у порядку, передбаченому статтею 53 цього Кодексу.
Водночас положення наведеної норми слід застосовувати з урахуванням процесуального статусу особи та характеру відповідної процесуальної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України особа набуває статусу підозрюваного, зокрема, з моменту повідомлення їй про підозру у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України. 
Таким чином, безпосередньо на момент висловлення заперечення ОСОБА_6 не набула процесуального статусу підозрюваної, а тому положення ч. 2 ст. 46 КПК України, сформульовані саме щодо підозрюваної та проведення процесуальної дії за його участю, не можуть тлумачитися як встановлення безумовної заборони на вручення особі повідомлення про підозру за відсутності захисника. 
При цьому саме по собі повідомлення про підозру є процесуальним рішенням сторони обвинувачення, про прийняття якого особа має бути належним чином повідомлена, а не слідчою (розшуковою) дією, а тому саме по собі вручення повідомлення про підозру за відсутності захисника, навіть за умови висловленого заперечення, не свідчить про незаконність такого повідомлення.
Відтак, повідомлення про підозру  ОСОБА_6 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Інші доводи на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 - без задоволення.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2026 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 

Єдиний унікальний номер № 359/8012/26 Слідчий суддя в 1-ій інстанції:  ОСОБА_14 
Провадження № 11сс/824/6265/2026 Доповідач: ОСОБА_15 
Категорія ст. 278 КПК