Справа № 473/3747/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"08" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого – судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

У липні 2026 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 04 березня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі Договір кредитної лінії №761557831.
Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відкрити на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом у розмірі 8 500 грн з правом користування коштами в межах строку дії кредитного договору (5 років з моменту підписання або до дострокового розірвання правочину), з дисконтним періодом кредитування протягом 30 днів з дня надання кредиту (з правом його продовження), а відповідач зобов`язався повернути кредит в цілому до 03 квітня 2029 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (протягом дисконтного періоду кредитування та у разі вчинення позичальником дій щодо продовження дисконтного періоду проценти підлягають до нарахування за ставкою 1,330 % від суми кредиту за кожен день користування коштами).
У випадку порушення зобов`язань позичальник зобов`язався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення. 
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» Договір факторингу №28/1118-01 (з додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим реєстром прав вимоги №287 від 04 червня 2024 року відступив ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №761557831 від 04 березня 2024 року. 
27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №27/0225-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №761557831 від 04 березня 2024 року. 
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 39 821,54 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом – 8 499,65 грн;
- заборгованість за процентами – 31 321,89 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Омельянова Є.Ю. не з`явилася, проте у позові клопотала про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення та доставки судової повістки - повідомлення до його офіційного електронного кабінету в системі «Електронний суд», причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в позові не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. 
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 04 березня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі Договір кредитної лінії №761557831.
Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відкрити на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом у розмірі 8 500 грн з правом користування коштами в межах строку дії кредитного договору (5 років з моменту підписання або до дострокового розірвання правочину), з дисконтним періодом кредитування протягом 30 днів з дня надання кредиту (з правом його продовження), а відповідач зобов`язався повернути кредит в цілому до 03 квітня 2029 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (протягом дисконтного періоду кредитування та у разі вчинення позичальником дій щодо продовження дисконтного періоду проценти підлягають до нарахування за ставкою 1,330 % від суми кредиту за кожен день користування коштами).
У випадку порушення зобов`язань позичальник зобов`язався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення. 
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» Договір факторингу №28/1118-01 (з додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим реєстром прав вимоги №287 від 04 червня 2024 року відступив ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №761557831 від 04 березня 2024 року. 
27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №27/0225-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №761557831 від 04 березня 2024 року. 
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що учасники кредитних правовідносин з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник погодився з умовами та підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, ОСОБА_1 набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
За встановленого, права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору, перейшли до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 
Матеріалами справи (а.с. 23) підтверджено виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язань за кредитним договором.
Натомість, позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 27 лютого 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 39 821,54 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом – 8 499,65 грн;
- заборгованість за процентами (за період з 04 березня 2024 року до 30 серпня 2024 року) – 31 321,89 грн.
Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком у зв`язку з наступним:

1) В частині стягнення заборгованості за кредитом.
Як вбачається з кредитного договору (п.п. 7.2, 7.3, 11.1), сторони узгодили умову про повне повернення позичальником кредиту не пізніше 30 календарних днів після закінчення строку дії кредитного договору (5 років) або дострокового припинення договору в порядку, передбаченому п.п. 9.1.1.2, 9.1.1.7. У той же час кредитний договір укладено 04 березня 2024 року. Кінцевою датою повернення кредиту визначено 03 квітня 2029 року. Таким чином, встановлений у кредитному договорі строк кредитування на час розгляду справи не сплив.
Водночас, сторони договору узгодили, що дата встановленого договором терміну закінчення дисконтного періоду користування кредитом (03 квітня 2024 року) є не обов?язковою, а орієнтовною (рекомендованною) датою повернення кредиту (п. 7.1 договору).
Згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц, обов`язковою умовою для дострокового стягнення споживчого кредиту є направлення кредитодавцем позичальнику у порядку, визначеному ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», вимоги про усунення порушення (дострокове виконання зобов`язань) протягом 30 календарних днів. 
За відсутності факту належного направлення кредитором вимоги позичальнику про усунення порушень кредитного договору, суд може стягнути лише прострочену суму боргу, а платежі, за якими строк сплати ще не настав - ні.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що він містить умову щодо права кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі – у разі порушення позичальником умов договору.
Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що первісний кредитор або його правонаступники пред`являли позичальнику вимогу про повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі (п.п. 9.1.1.2, 9.1.1.7), зокрема надсилали ОСОБА_1 таку вимогу в передбаченому порядку та що останній її отримав.
За встановленого, вимога про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту), термін повернення якого на час вирішення спору не настав, є передчасною, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

2) В частині стягнення заборгованості за процентами.
Суд констатує, що проценти дійсно нараховувалися позивачем відповідно до умов кредитного договору (в тому числі за узгодженими сторонами процентними ставками та в межах встановленого строку кредитування).
Однак умови кредитного договору в цій частині частково суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
За встановленого, оскільки кредитний договір укладений між сторонами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує денну ставку в 1,5 %, починаючи зі 121 дня з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (тобто з 22 квітня 2024 року) та в 1 %, починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (тобто з 20 серпня 2024 року) є нікчемними, а нарахування процентів протягом вказаного періоду повинно здійснюватися за ставками, що не перевищуватимуть денну в1,5 % та 1 %. 
Виконання цього правила можливе за умови застосування з 22 квітня 2024 року процентної ставки у розмірі 1,5 % на день та з 20 серпня 2024 року процентної ставки у розмірі 1 % на день.
Тобто, належна заборгованість за процентами до стягнення за період нарахування становить:
- з 04 березня 2024 року до 03 травня 2024 року – 6 783 грн (згідно розрахунку заборгованості, виходячи з нарахувань за зниженою процентною ставкою – 1,330 % за день користування кредитом);
- з 04 травня 2024 року до 19 серпня 2024 року – 13 769,43 грн (8 499,65 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 1,5 % (процентна ставка за день користування кредитом)/100 х 108 (днів користування кредитом));
- з 20 серпня 2024 року до 30 серпня 2024 року – 934,96 грн (8 499,65 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 1 % (процентна ставка за день користування кредитом)/100 х 11 (днів користування кредитом));
Таким чином, загальний розмір процентів за період кредитування, розрахований з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», становить 21 487,39 грн. 
Однак, враховуючи сплату позичальником заборгованості за процентами у розмірі 3 731 грн, заборгованість становить 17 756,39 грн (21 487,39 грн – 3 731 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1 187,16 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 

Стягнути з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2; код ЄДРПОУ 35625014, р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКомбанк») заборгованість за Договором кредитної лінії №761557831 від 04 березня 2024 року, що утворилася станом на 27 лютого 2025 року, а саме - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 04 березня 2024 року до 30 серпня 2024 року) у розмірі 17 756 (сімнадцять тисяч сімсот п?ятдесят шість) гривень 39 копійок, а також 1 187 (одну тисячу сто вісімдесят сім) гривень 16 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Суддя: О.В. Вуїв