Справа № 489/4355/26 
Провадження № 2/489/2630/26

РІШЕННЯ
Іменем України

08 липня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Бородіною В.Ю.,
без участі сторін, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:
В травні 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 619,98 грн. та понесених судових витрат. А саме сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн., витрат, пов`язаних з надсиланням стороні відповідача позовної заяви, в розмірі 177,78 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу. У позовній заяві представником позивача заявлено, що докази щодо понесених судових витрат на оплату правничої допомоги будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення. 
Як на підставу позовних вимог вказано, що між сторонами 16.07.2025 був укладений кредитний договір (оферти) № 16.07.2025-100000445, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 3 500,00 грн. строком на 140 днів зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1 % за один день користування кредитом, а також комісії. В подальшому сторонами неодноразово було укладено додаткові угоди до вказаного договору, згідно яких продовжувався строк його дії, а також сума кредиту була збільшена до 21 400,00 грн. Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 30 619,98 грн., яка складається з: 13 917,94 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 7 714,04 грн. – заборгованості по процентам, 8 988,00 грн. – неустойки.
Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з нього вказану заборгованість.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
03.06.2026 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги визнає частково – просить зарахувати вже сплачені відповідачем кошти в розмірі 12 484,63 виключно в рахунок погашення тіла кредиту; повністю відмовити позивачу у задоволенні вимог в частині стягнення будь-яких штрафних санкцій та нарахованих відсотків, а також у відшкодуванні витрат на правничу допомогу (або суттєво зменшити їх розмір). В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилалась на те, що вона не заперечує факт укладення договору, проте позивач приховує обсяг коштів, сплачених нею в рахунок погашення кредиту, а саме: 29.07.2025 – 777,96 грн.; 12.08.2025 – 777,96 грн.; 26.08.2025 – 776,32 грн.; 09.09.2025 – 771,54 грн.; 23.09.2025 – 2 909,74 грн., 07.10.2025 – 6 471,11 грн., що разом становить 12 484,63 грн. Проте ТОВ «Споживчий центр» всупереч положень діючого законодавства зарахував сплачені кошти переважно на погашення щоденних відсотків та комісій, штучно залишивши тіло кредиту непогашеним. Також відповідач вказувала на те, що вона є дружиною військовослужбовця Збройних Сил України, який має статус учасника бойових дій та захищає Батьківщину під час дії воєнного стану. Вважає, що згідно положень ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом, пеня та штрафні санкції для військовослужбовців та членів їх сімей не нараховуються. При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що вона неодноразово направляла на офіційну електронну адресу позивача для роботи з військовослужбовцями відповідні заяви з повним пакетом підтверджуючих документів, однак відповіді не отримувала. 
08.06.2026 на адресу суду від представника позивача ТОВ «Споживчий центр» надійшла відповідь на відзив, згідно якої він спростовує заперечення відповідача проти позову та наполягає на задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що відповідачем дійсно було здійснено часткове погашення заборгованості (загальним розміром 12 754,63 грн.), і вказані оплати були враховані при формуванні довідки про заборгованість та суми позовної вимоги. При цьому представник позивача наполягає на тому, що у відповідності до положень діючого законодавства у першу чергу за рахунок отриманих погашень заборгованості погашаються вимоги кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу – проценти і неустойка, у третю – основна сума боргу. В зв`язку з цим вважає, що розподіл оплачених сум було здійснено позивачем у відповідності до вимог закону. Будь-яких пояснень щодо застосування/незастосування до відповідача ОСОБА_1 пільг у відповідності до вимог ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» представником ТОВ «Споживчий центр» не надано». 
08.06.2026 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відповідь, згідно яких вона вказує на те, що фактично загальна сума отриманого нею від позивача кредиту склала 21 400,00 грн.; загальна сума платежів, здійснених нею, становить 12 754,63 грн.; залишок основної суми боргу становить 8 654,37 грн. (21 400,00 грн. – 12 754,63 грн.). Оскільки відповідач вважає, що нарахування їй як дружині військовослужбовця процентів за користування кредитом і неустойки є протиправним і суперечить ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - вважає за необхідне зарахування сплачених нею коштів на рахунок погашення суми боргу і визнає вимоги позивача в частині сплати залишку суми боргу в розмірі 8 645,37 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог просить відмовити. 
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
16.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16.07.2025-100000445, невід`ємними частинами якого є пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) від 16.07.2025 та заявка від 16.07.2025, які підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 24-30).
Сторони уклали договір на наступних умовах: сума кредиту – 3 500,00 грн.; строк, на який надається кредит –140 днів з дати його надання; процентна ставка – 1 % за один день користування кредитом; комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20 % від суми кредиту.
Згідно п. 15 договору неустойка в розмірі 35,00 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від його суми. 
В подальшому 17.09.2025, 18.09.2025, 23.09.2025, 03.10.2025, 04.10.2025, 07.10.2025, 16.10.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди до кредитного договору № 16.07.2025-100000445, згідно яких розмір кредиту остаточно було збільшено до 21 400,00 грн. та продовжено строк користування кредитом (а.с. 35-57).
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується повідомленнями ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.05.2026 (а.с. 16-23).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16.07.2025-100000445 від 16.07.2025 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 30 619,98 грн., яка складається з: 13 917,94 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 7 714,04 грн. – заборгованості по процентам, 8 988,00 грн. – неустойки (а.с. 58-59). При цьому з наданого розрахунку вбачається, що боржником було здійснено погашення заборгованості на загальну суму 12 754,63 грн.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 (до укладення шлюбу – ОСОБА_2 ) перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 80, 81-82). 
У відповідності до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 проходить військову службу у Збройних Силах України за мобілізацією з 23.03.2022 (а.с. 78-79). 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 77). 
До відзиву на позовну заяву відповідачем ОСОБА_1 долучено скріншоти повідомлень на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно яких вона повідомляє про наявність у неї пільг як у дружини військовослужбовця відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та долучає підтверджуючі документи (а.с. 83-88). 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Частиною першою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.
Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи доведення позивачем отримання відповідачем кредиту та порушення останньою грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
В обґрунтування заперечень проти позову відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що вона має право на пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як дружина військовослужбовця, призваного на службу під час дії особливого періоду за мобілізацією. Зокрема вважає, що їй не підлягають нарахуванню відсотки та неустойка за договором про надання кредиту (позики). 
Відповідно до положень ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Приймаючи до уваги вищевказані положення діючого законодавства та враховуючи, що відповідачем долучено до матеріалів справи докази перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , а також копію військового квитка на підтвердження перебування його на службі за мобілізацією з 22.03.2022, а також докази належного повідомлення відповідачем кредитодавця ТОВ «Споживчий центр» про наявність права на пільги, судом встановлено, що нарахування позивачем ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом та неустойки безпідставним та суперечить положенням діючого законодавства. 
При цьому судом враховано, що за період користування кредитними коштами боржником ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення кредиту 12 754,63 грн. (вказане підтверджується матеріалами справи та визнається обома сторонами). В той же час, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, частина вказаних коштів була зарахована позивачем в погашення інших видів заборгованості, окрім основної суми кредиту. 
Оскільки загальна сума кредитних коштів, отриманих відповідачем ОСОБА_1 від позивача за кредитним договором № 16.07.2025-100000445, склала 21 400,00 грн., нарахування ТОВ «Споживчий центр» відсотків та штрафних санкцій є безпідставним та суперечить вимогам ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідачем було оплачено в рахунок погашення заборгованості 12 754,63 грн., позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню 8 645,37 грн. основного боргу за кредитом (21 400,00 – 12 754,63 грн.). 
Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково (28,23%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 751,60 грн. 
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з надісланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в сумі 177,78 грн. 
Позивачем ТОВ «Споживчий центр» у поданій позовній заяві зазначено про те, що розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу становить 6 000,00 грн., проте доказів понесення таких витрат до позовної заяви не долучено. 
Згідно положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Керуючись статтями 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд –
вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 16.07.2025- 100000445 від 16.07.2025 станом на 03.12.2025 в розмірі 8 645,37 грн. (вісім тисяч шістсот сорок п`ять гривень 37 копійок), яка складається з: 8 645,37 грн. - заборгованості за тілом кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати, пов`язані з надісланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в сумі 177,78 грн. (сто сімдесят сім гривень 78 копійок) та судовий збір в розмірі 751,60 грн. (сімсот п`ятдесят одна гривня 60 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, адреса: м. Київ, вул. Саксаганського,133-А;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 08.07.2026.

Суддя Г.А. Микульшина