Справа № 462/1138/26 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 33/811/1080/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Бенцарука Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,
в с т а н о в и в :
вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 07.02.2026 о 15.06 год. на вул. Чернівецька, 4 у м. Львові керував транспортним засобом марки «AUDI A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому є таким, що не має права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, тобто повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, відтак вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2026 року, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що у судовому засіданні він участі не брав, про розгляд справи належним чином не повідомлявся. 17.06.2026 його захисник в канцелярії суду з`ясував, що справу було розглянуто 26.03.2026. Стверджує, що копія постанови йому не скеровувалася.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що складення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими за відсутності кваліфікованого адвоката, через не роз`яснення ними у зрозумілій формі про право на захист, а також судовий розгляд справи у його відсутності та відсутності його адвоката, є грубими порушенням права особи на захист.
Вважає, що на незаконність оскаржуваної постанови також вказує той факт, що ухвалене судом першої інстанції рішення обґрунтовується посиланням на документи, які складені хронологічно у часі пізніше (довідка з інформаційного порталу Національної поліції України від 09.02.2026 щодо відсутності інформації про наявність у нього посвідчення водія, довідка старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області від 09.02.2026 про факт притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, інші довідки працівників поліції від 11.02.2026) дати складення протоколу (07.02.2026), з якими він не ознайомлений.
Окремо звертає увагу на те, що оскаржувану постанову, серед іншого, обґрунтовано посиланням на рапорт працівника патрульної поліції від 07.07.2026, хоча ця дата у часі ще навіть не настала, що також ставить під сумнів її законність.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Бенцарук Р.А. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 ..
У суді апеляційної інстанції захисник Бенцарук Р.А. апеляційну скаргу підтримала, просив її задоволити. Також, подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Заслухавши пояснення захисника Бенцарука Р.А, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.
Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585511 від 07 лютого 2026 року;
- довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 09.02.20265 відповідно до якої згідно з інформаційного порталу Національної поліції України відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4);
- довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 09.02.2026 з якої вбачається, що згідно з порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягався 14.09.2025 до адміністративної відповідальності за скоєння 14.09.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с. 5);
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Тобто, наявність довідки про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, свідчить про те, що останній притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та в подальшому повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення - керував транспортним засобом не маючи права керування таким, чим порушив п.2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, висновок викладений у постанові Залізничного районного суду м. Львова 26 березня 2026 року про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою від 11.02.2026 (а.с.4), яка підтверджує те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, відтак не мав права керування транспортними засобами.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що постанова від 14.09.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП була скасована. 
Доводи захисника про те, що довідки, які долучено до матеріалів справи з інформаційного порталу Національної поліції видані після складання протоколу, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки видачу довідок не можливо було забезпечити на місці складання протоколу. Крім того, дати видачі довідок не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 та не спростовують правильність висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого.5 ст. 126 КУпАП.
Надаючи юридичну оцінку доводам апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи судом - права на захист, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, з-поміж іншого, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи при розгляді справи.
Натомість на стадії оформлення протоколу про адміністративне правопорушення залучення захисника чинними нормами КУпАП не передбачено.
Хоча на момент перебування справи про адміністративне правопорушення в провадженні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав, проте в подальшому він скористався правом на правничу допомогу та його інтереси були представлені захисником, який в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім в апеляційному суді, заявляти клопотання та подавати докази.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність порушення передбачених ст.268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі й на захист.
Не заслугоють на увагу доводи апелянта про те, що рапорт поліцейського складено 07.07.2026, оскільки як вбачається з матеріалів справи такий датовано 07.02.2026 в день складання протоколу.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті виключно безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Щодо клопотання захисника Бенцарука Р.А. про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Як зазначено у протоколі серії ЕПР1 №585511, датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, вказано 07 лютого 2026 року і трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення фактично закінчився б 07 травня 2026 року, судове рішення суддею суду першої інстанції у даній справі постановлено 26 березня 2026 року, тобто, адміністративне стягнення було накладено на останнього в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відтак відсутні підстави для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, як про це зазначає захисник.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду    Т.М. Урдюк