Справа № 717/906/26
Номер провадження 1-кп/717/101/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року        селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді: ОСОБА_1 , 
при секретарі: ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025262100000199 від 5 жовтня 2025 року щодо  ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає по АДРЕСА_2 ), 
сторони кримінального провадження:
прокурор -- ОСОБА_4 ,
обвинувачена – ОСОБА_3 ,
захисник – ОСОБА_5 ,
потерпілий – ОСОБА_6 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, (1,42 %), 5 жовтня 2025 року близько 5 год 20 хв рухалась технічно справним автомобілем марки «SEAT Alhambra», д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Р-63 сполученням «Данківці-Вартиківці-КПП Сокиряни», в напрямку з селища Кельменці до міста Сокиряни.
Проїхавши перехрестя «Бабин», ОСОБА_7 була засліплена світлом фар зустрічного транспортного засобі, однак всупереч Правилам дорожнього руху не врахувала дорожньої обстановки, швидкості руху та неправильно застосувала прийоми керування транспортним засобом.
Зокрема, при засліпленні, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу, ОСОБА_7 не зупинилась, не змінюючи смуги руху, внаслідок чого втратила контроль над керованістю транспортним засобом, внаслідок чого автомобіль змінив напрямок руху вліво, розвернувся і виїхав за межі проїзної частини в смугу відводу автодороги. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру цього автомобіля, жителю с. Бузовиця Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_6 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого переднього вивиху правого стегна, забійно-рваної рани лобної ділянки голови, синця верхнього та нижнього повіка лівого ока, які згідно з висновком експерта № 132 М/Д відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я. 
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 скоїла внаслідок порушення та невиконання вимог пункту 19.3 ПДР, що безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з настанням зазначеної транспортної пригоди, а також п. 12.2, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил.
Тим самим, ОСОБА_7 порушила правила безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
8 липня 2026 року між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення.
Як вбачається із умов вказаної угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачена ОСОБА_7 в повному обсязі визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та щиро розкаялася у вчиненому.
Також в угоді вказано, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого (66 КК) є: щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків; має на утриманні неповнолітню дитину та здійснює догляд за тіткою похилого віку. Також в судовому засіданні захисник наголосив на активному сприянню його підзахисною розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у невідкладній явці на виклики дізнавача, добровільній участі в слідчому експерименті. Обставини, які обтяжують покарання стосовно обвинуваченої досудовим розслідуванням не встановлено.
Відтак сторони угоди вважають, що до обвинуваченої ОСОБА_7 є достатньо підстав для застосування статті 69 КК України і призначити більш м`яке покарання, ніж встановлене санкцією ч. 1 статті 286-1 КК України, оскільки вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем проживання та роботи
Окрім того, сторони узгодили вид і міру покарання та вважають, що до ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286-1 КК України слід застосувати узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки і шість місяців.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили затвердити укладену угоду.
Потерпілий ОСОБА_6 просив затвердити вказану угоду.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив стосовно затвердження вказаної угоди та наголосив, що вказана угода відповідає інтересам суспільства.
Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено зокрема угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається. (ч.3 ст. 469 КПК України).
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. (ч.5 ст. 469 КПК України).
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
За наявності однієї з підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, або за наявності кількох підстав у їх сукупності суд зобов`язаний відмовити у затвердженні угоди.
Угода не є обов`язковою для суду. Суд вправі не затвердити угоду, якщо має обґрунтовані сумніви щодо відповідності угоди фактичним обставинам справи або сумніви стосовно справедливості запропонованої в угоді міри покарання чи юридичній кваліфікації діяння.
Так, необхідно зауважити на тому, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, зокрема, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
При цьому в обвинувальному акті наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті відображено формулювання обвинувачення та інкримінується ОСОБА_7 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Стосовно узгодженого сторонами покарання, що викладене у п.5 угоди про примирення, суд приходить до переконання про необхідність зазначити про таке.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтями 69 і 69-2 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті).
Санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.
Враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме визнання обвинуваченим вини у скоєному, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, та з урахуванням особи обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає, що при призначенні обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 1 статті 286-1 КК України  за це кримінальне правопорушення. Таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Також необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, згідно довідки в сумі 13 666 (тринадцять тисяч шістсот шістдесять шість) гривень 44 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , укладену 8 липня 2026 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 12025262100000199 від 5 жовтня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України , за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати винною ОСОБА_3 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає по АДРЕСА_2 ) в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і за його вчинення призначити їй покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, згідно довідки в сумі 13 666 (тринадцять тисяч шістсот шістдесять шість) гривень 44 коп.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кельменецький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя