Справа № 396/835/25
Провадження № 2/396/27/26

РІШЕННЯ
Іменем України

31.08.2026 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді: Цесельської О.С.,
за участю секретаря судового засідання: Філюкової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Новоукраїнка цивільну справу №396/835/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ведющенко Віктор Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа: Новоукраїнський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Новоуркаїнському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання матері дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ведющенка В.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що з вересня 2023 року сторони перебували у близьких стосунках без реєстрації шлюбу, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .. Оскільки відповідач добровільно батьківство не визнав, запис про батька вчинено за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що відповідач є біологічним батьком дитини, проте ухиляється від її утримання, а оскільки вона не працює через догляд за донькою до досягнення нею трирічного віку, то потребує матеріальної підтримки. На підставі викладеного позивач просить суд визнати батьківство ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести відповідні зміни до актового запису про народження №30 від 18.03.2025 р. із зміною прізвища дитини на « ОСОБА_4 », а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
Ухвалою судді ОСОБА_5 від 23.05.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 15.07.2025 р., за клопотанням представника позивача у справі призначено судову медико-генетичну (біологічно-молекулярну) експертизу, проведення якої доручно Одеському обласному бюро СМЕ- КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи". Відібрання відбору біологічних зразків для генетичного дослідження доручено працівникам КЗ "Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи". Провадження у справі зупинено.
21.07.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про поновлення провадження у справі та повторний розгляд клопотання про призначення судової медико-генетичної експертизи з урахуванням його думки. Заява вмотивована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про підготовче засідання через перебування на реабілітації та був позбавлений можливості обрати експертну установу. ОСОБА_2 заперечує проти проведення експертизи в КУ «Одеське обласне бюро СМЕ» через загрозу обстрілів Одеси та ризик знищення матеріалів, у зв`язку з чим наполягає на дорученні проведення дослідження ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи», де забір зразків здійснюватиметься безпосередньо в приміщенні установи.
Ухвалою суду 23.07.2025 р., за клопотанням відповідача, відновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 31.07.2025 р. в клопотанні відповідача про зміну експертної установи для проведення експертизи відмовлено. Продовжено проведення відповідної ексртизи в КУ «Одеське обласне бюро СМЕ».
26.08.2025 р. від начальника ДСУ "Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи" В. Шилана надійшло повідомлення на виконання ухвали суду від 31.07.2025 р. про призначення судово-генетичної експертизи. У вказаному листі експертна установа зазначає про необхідність забезпечення судом одночасної явки сторін у справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 до ДСУ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» для відібрання зразків крові, необхідних для проведення дослідження. Також роз`яснено перелік документів та медичних засобів, які особам необхідно мати при собі для проведення процесуальної дії.
27.08.2025 р. до суду від представника позивача - адвоката Ведющенка В.В. надійшло клопотання, в якому він просить суд самостійно визначити дату для одночасної явки сторін справи до КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» для відібрання зразків крові, необхідних для проведення судово-генетичної експертизи. Клопотання вмотивоване необхідністю забезпечення одночасної явки всіх осіб, які проходять по справі, з метою виконання ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2025 р. про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Листами суду, за клопотаннями сторони позивача, визначено обов`язкову явку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом з малолітньою ОСОБА_3 до КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» 09.09.2025 р., 03.10.2025 р. та 22.10.2025 р.. З реєстру вихідної електронної пошти суду вбачається, що на електронну адресу відповідача ОСОБА_2 , з якої раніше на адресу суду надходили повідомлення, було направлено відповіді лиси суду із повідомленням про визначену дату, час та місце проведення судово-генетичної експертизи, а також із роз`ясненням процесуальних наслідків неявки.
08.09.2025 р. на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло повідомлення про неможливість його явки до КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» для відібрання біологічних зразків. Дана інформація вмотивована тим, що відповідач наразі перебуває у місті Києві разом зі своїм сином ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позбавлений можливості прибути до експертної установи у визначений строк.
10.09.2025 року від представника позивача - адвоката Ведющенка В.В. через канцелярію суду надійшло клопотання, у якому зазначено, що ОСОБА_1 разом із малолітньою дитиною 09.09.2025 р., 22.10.2025 р. з`явилася до КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» для надання біологічних зразків, що підтверджується відміткою завідувача відділення. Проте забір зразків не відбувся через неявку відповідача ОСОБА_2 , дії якого сторона позивача вважає свідомим затягуванням справи та ухиленням від експертизи без поважних причин.
Ухвалою суду від 28.10.2025 р., за клопотанням представника позивача, поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 10.12.2025 р. закрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 12.01.2026 р. цивільну справу прийнято до провадження судді Цесельської О.С., призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 26.03.2026 р. закрито підготовче проовадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
04.08.2026 р. від начальника ДСУ "Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи" В.Шилана надійшло повідомлення повідомлення разом із поверненою без виконання копією ухвали суду від 31.07.2025 р. про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. Дане повернення вмотивоване неявкою осіб, які проходять по справі, до експертної установи для відібрання необхідних біологічних зразків за весь період з 14.08.2025 року до 24.07.2026 року.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, 31.08.2026 р. від представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи без їхньої участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений неодноразово та належним чином у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких інших заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Третя особа Новоукраїнський відділ ДРАЦС у Новоуркаїнському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України явку свого представника в судове засідання не забезпечили. Водночас, в матеріалах справи міститься заява представника, в якій вона не заперечує проти позову, а розгляд справи просить провести без їхньої участі.
Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали покази, якими повністю підтвердили ті обставини, що відповідач ОСОБА_9 мав стосунки з позивачкою, та вважають що він є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши матеріали справи, а також оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 . Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Новоукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження №00050112374 від 18.03.2025 р., батьком дитини у Книзі записів актів цивільного стану про народження зазначено « ОСОБА_10 ». Вказаний запис про батька дитини вчинено відповідно до вимог частини першої статті 135 СК України - за вказівкою матері, ОСОБА_1 (а.с. 7-8).
Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради №685 від 26.03.2025 р., малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом зі своєю матір`ю, позивачкою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується письмовою відповіддю Новоукраїнської міської ради № 837/01-29 від 30.04.2025 р. на адвокатський запит (а.с. 13).
Як убачається з матеріалів справи, судом вживалися систематичні заходи для організації проведення вказаного експертного дослідження. Зокрема, на виконання повідомлення ДСУ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» №3686 від 18.08.2025 р. та за клопотанням представника позивача від 27.08.2025 р., листами суду від 05.09.2025 р., 10.09.2025 р. та 09.10.2025 р. у було визначено обов`язкову явку сторін для відібрання біологічних зразків до експертної установи.
Згідно з письмовою відміткою завідувача відділення судово-медичної імунології ДСУ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» Т. Павелко на листі суду, позивачка ОСОБА_1 разом із дитиною Гресь Діною 09.09.2025 р. та 22.10.2025 р. знаходилися в експертній установі для надання зразків. Натомість відповідач ОСОБА_2 до установи не з`явився. 
Факт належного повідомлення відповідача про необхідність явки підтверджується Реєстрами вихідної електронної пошти суду, відповідно до якого ухвалу та супровідні документи було направлено на персональну електронну адресу ОСОБА_2 , з якої ним раніше самостійно подавалися процесуальні заяви до суду, а також поштовими конвертами із вкладеннями, які направлялись відповідачу за місцем його реєстрації та повернулись на адресу суду із відміткою поштового відділення "адресат відсутній".
Незважаючи на повторні клопотання сторони позивача про повторне визначення процесуальних строків явки, відповідач продовжував ігнорувати виклики суду та експерта. Про поважність причин неявки суду не повідомляв, жодних належних медичних або транспортних виправдовувальних документів суду не надав.
З офіційного повідомлення Державної спеціалізованої установи «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» №6294 від 30.07.2026 р., вбачається, що копія ухвали суду про призначення експертизи від 31.07.2025 р. повернуто на адресу суду без виконання. Як зазначено в документі, за весь тривалий період з 14.08.2025 р. до 24.07.2026 р. проведення генетичного дослідження виявилося неможливим виключно у зв`язку з систематичною неявкою відповідача для відібрання необхідних біологічних зразків.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Положеннями статей 125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою.
Так, відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України).
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що Сімейний кодекс України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Верховний Суд у постановах від 31.01.2024 у справі № 752/13549/22, від 13.09.2023 у справі № 552/4291/22 виснував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.
Таким чином, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.
Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Проте, як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не з`явився до ДСУ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» для надання біологічних зразків. Більше того, за інформацією експертної установи, відповідач ігнорував виклики протягом майже року (з 14.08.2025 р. до 24.07.2026 р.), що призвело до повернення ухвали суду без виконання. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин своєї тривалої неявки відповідач суду не надав.
Згідно з частиною першою статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого нібито була призначена експертиза, або відмовити у його визнанні.
Не з`явлення відповідача до експертної установи для відбору експериментальних зразків свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини та про його ухилення від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, що дає суду підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 109 ЦПК України, а саме: визнання ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Крім того, батьківство відповідача щодо малолітньої дитини ОСОБА_11 підтверджено показами свідків та доказами, що знаходяться у матеріалах справи, які суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми.
З огляду на вищенаведене, з метою відновлення прав, свобод та інтересів малолітньої дитини, яка потребує батьківського піклування, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного та враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_12 батьком ОСОБА_3 , з метою усунення можливих перешкод в наступній реалізації рішення суду, є необхідність задоволення позовних вимог і в частині внесення відповідних змін про батька дитини до актового запису про її народження.
Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У зв`язку з визнанням батьківства, підлягають задоволенню й похідні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнення аліментів на утримання позивачки як матері, що здійснює догляд за дитиною до трьох років, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Керуюись ст.ст. 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни до актового запису про народження №30 від 18 березня 2025 року, складеного Новоукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_3 , а саме у графі «Батько» зазначити: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_4 », визначивши її прізвище, ім`я та по батькові як - ОСОБА_14 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.05.2025 року - дня звернення з позовом до суду та до досягнення донькою повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання, як матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 05 травня 2025 року (дня подачі позовної заяви до суду) і до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.
Повне рішення суду складено 09.09.2026 року.

Суддя:     О. С. Цесельська