Справа № 308/4344/26
2/308/2299/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
14 вересня 2026 року       місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: 
головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:
секретаря судових засідань Віраг Е.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, 79029, до
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатскої області з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95758786000 від 24.10.2019 в розмірі 14141,12 грн та судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав умови даного кредитного договору, а саме - після настання терміну повернення кредиту, не погасив заборгованість у встановлений строк. Право вимоги за кредитним договором було відступлено новому кредитору – позивачу. Станом на дату подання позовної заяви, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 14141,12 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту (тіло кредиту) – 11458,77грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків – 2682,35 грн. Позивач направив досудову вимогу відповідачу, в якій просив добровільно погасити вищевказану заборгованість, однак відповідач проігнорував вимоги банку, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було змушене звернутися за захистом своїх прав до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак 23 квітня 2026 року подав клопотання до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в якому просить з метою процесуальної економії часу проводити судові засіданні за відсутності сторони позивача. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився повторно. Відзив у визначений судом строк не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Із анкети-заяви від 24.10.2019 вбачається, що цього дня відповідач ОСОБА_1 підписав відповідну анкету-заяву на надання споживчого кредиту, в якій просить надати йому споживчий кредит строком на 24 місяці на суму кредитного ліміту в 12000 гривень.
Цього ж дня АТ «УКРСИББАНК» (кредитодавець) та відповідач (позичальник) уклали договір – анкету про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитувания (з Правилами) № 95758786000 від 24.10.2019. 
Згідно з умовами договору Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває Клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 graсе»», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com и на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, поточний рахунок, який обслуговується згідно цього договору анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 р. (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку (далі - Правила), а саме: Поточний Рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті України (далі - Картковий рахунок). Сторони домовились, що цей Договір-анкета містить заяву Клієнта на відкриття Карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається.
Відповідно до п. 1.2 Договору Банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит), на Картковому рахунку Клієнта (надалі ліміт кредитування), а Клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами.
Згідно з п. 1.3. Банк має право надавати, а Клієнт отримувати послуги та/або сервіси Банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Банку в порядку, викладеному у Правилах
Зокрема відповідно до Розділу 2 п. 2.1.1 було встановлено ліміт кредитування у розмірі 12000 гривень. Встановлено строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 10.11.2021. 
Процента ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних-55% та Процента ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних - 55%. Процентна ставка, % річних - 0.001%, Комісія за управління кредитом, % річних - до 5%, Реальна річна процентна ставка по кредиту - до 60%. 
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 95758786000 № рах 26208966328393 у відповідача - ОСОБА_1 сформувалася заборгованість в загальній сумі 14141,12 гривень, з яких 11458,77 гривень - заборгованість по тілу кредиту та 2682,35 гривень - заборгованість по відсоткам. 
10.12.2020 Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» договір факторингу №196, згідно з умовами якого, Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписуються Сторонами у паперовому вигляді.
Згідно з витягом з витяг із Реєстру Боржників до договору Факторингу №196 від 10-12-2020, підписаним АТ«УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», товариству відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за первинним договором кредиту №95758786000 на загальну суму заборгованості 14141,12 гривень. Факт передачі права вимоги також підтверджується актом приймання-передачі Права Вимоги від 10.12.2020 до договору факторингу №196 від 10-12-2020. 
Представник позивача також надав акт взаємозаліку від 10.12.2020 підписаний Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» відповідно до умов якого Сторони домовились про залік взаємних вимог в розмірі 100 (сто) гривень, внаслідок чого плата за фінансування буде вирахувана Фактором з суми Фінансування в день оплати. 
Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою № 5308/7121 від 12.03.2026, в якій просив виконати зобов`язання протягом 3 днів і негайно погасити заборгованість у сумі 14141,12 гривень. 
Окрім цього, позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості по кредитному ліміту та документи, які ідентифікують особу відповідача, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 та копію картки платника податків. 
Оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
У справі, що розглядається предметом позову є заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 95758786000 від 24.10.2019 укладеного між первісним кредитором Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та відповідачем (боржником) – ОСОБА_1 , у розмірі 14141,12 гривень. 
З розрахунку заборгованості, долученому позивачем, вбачається, що дана заборгованість складається з 11458,77 грн – простроченої заборгованості за сумою кредиту, 2682,35 грн – простроченої заборгованості за відсотками. 
Наявність заборгованості підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідачем у ході розгляду справи не спростовані. 
Перехід права вимоги до позивача від первісного кредитора також підтверджується дослідженими доказами.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно з якими, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу за вказаним кредитним договором, станом на день розгляду справи, відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача заборгованості за договором № 95758786000 від 24.10.2019 в розмірі 14141,12 грн, є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав та мотивів викладених вище.
Окрім цього, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
На підтвердження цього позивач надав Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного з адвокатський об`єднанням «Апологет», акт наданих послуг правової правничої допомоги №483 від 09.03.2026 та детальний опис наданих послуг до акту №483 від 09.03.2026 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідачем щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявлено.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Окрім того, слід зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Враховуючи наведене, принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, категорії справи, її складності, ціни позову та розміру задоволених вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2662,40 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265, 279, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву задовольнити.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором № 95758786000 від 24.10.2019 в розмірі 14141,12 грн (чотирнадцять тисяч сто сорок одну гривню 12 копійок), з яких:
- 11458,77 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту;
- 2682,35 грн – прострочена заборгованість за сумою відсотків;
3. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також 4000,00 грн (чотири тисяч грн 00 коп) понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя     Н. І. Зарева