ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 211/1660/26

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.06.2026 ( суддя Костенко Є.К.) в адміністративній справі №211/1660/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю., в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову    ІНФОРМАЦІЯ_3  № R15476 від 13.08.2025 року відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Основні аргументи позивача в позові:
Порушення порядку розгляду: позивач не отримував належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що позбавило його можливості надати свої пояснення та заперечення.
Пропуск строків притягнення: на переконання позивача, на момент винесення постанови вже сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.
Непроінформованість: про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише згодом через застосунок "Дія" після відкриття виконавчого провадження (№ 80273606).
Згідно з матеріалами справи № 211/1660/26, позиція відповідача ґрунтується на таких обставинах:
1.Підстава для притягнення до відповідальності: за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач мав висновок військово-лікарської комісії від 29.10.2014 із формулюванням «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Він не пройшов повторний медичний огляд для отримання нового статусу за оновленим переліком хвороб у встановлений строк — до 5 червня 2025 року.
Щодо звернення позивача зазначено, що 09.08.2025 від позивача надійшла заява (вх. №УП/10432), в якій він вказав, що не оспорює порушення та згоден на притягнення до відповідальності. На неї було надано відповідь від 12.08.2025 №УП/5770.
12.08.2025 позивач подав іншу заяву (вх. №УП/10517), де надав згоду на притягнення до відповідальності з правом сплати 50% розміру штрафу.
12.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянув заяву, дослідив матеріали та 13.08.2025 виніс постанову № R15476 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Щодо надіслання документа, то під час підписання постанова в автоматичному режимі була надіслана до електронного кабінету позивача у застосунку «Резерв+», звідки й розпочався пільговий період для сплати штрафу (до 01.09.2025).
Щодо строків притягнення, то відповідач вважає строки за ст. 38 КУпАП дотриманими, оскільки обов`язок пройти повторний медогляд тривав до 05.06.2025, а постанову було складено 13.08.2025 (тобто в межах 3-місячного строку).
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у задоволені вимог позивача відмовлено, оскільки суд дійшов висновків, що відповідач при прийняті оскаржуваної постанови та розгляді справи про адміністративне правопорушення діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що постанова є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам Закону, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суб`єктом владних повноважень не повно з`ясовано та не досліджено усі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова № R15476 від 13.08.2025 року не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в матеріалах справи доказів, щодо вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення.
Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
13.08.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № R15476 відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. У постанові зазначено, що вона винесена за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Відповідно до вказаної постанови: за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби, встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Крім того, постановою передбачено, що у разі сплати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили не менше, ніж 50 відсотків розміру штрафу, постанова вважається виконаною.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Частина третя статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Водночас, частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суть порушень зазначеної статті полягає у неявці за викликом до ТЦК без поважних причин, несвоєчасне повідомлення про зміну персональних даних (адреса, освіта, місце роботи) або втрату військово-облікового документа Порушення правил військового обліку.
Досліджуючи матеріали справи встановлено, що відповідно до змісту оскаржуваної Постанови №R15476, за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби, встановлений абз.7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3ст.210 КУпАП (ас14 зворот). 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, відповідальність за непроходження медичного огляду (ВЛК) в особливий період зазвичай кваліфікується за ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону та мобілізацію), а не ст. 210 КУпАП, що вказує на неправильну кваліфікацію правопорушення.
Колегія суддів зауважує, що об`єктивна сторона зазначеного відповідачем порушення вказує, що відповідальність за таке правопорушення передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП, адже відповідач стверджує про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Варто зауважити, що обов`язок для призовників, військовозобов`язаних та резервістів уточнити свої персональні дані виник з 18.05.2024, коли набули чинності відповідні зміни до Правил № 1487 та Закону № 3543-ХІІ, унесенні Законом № 3633-ІХ.
На даний час діє Указ № 65/2022, оголошення нової мобілізації в України після 18.05.2024 не відбулося, тому й обов`язок уточнити персональні дані, передбачений Правилами № 1487 та Законом № 3543-ХІІ, не виник.
Однак, такий обов`язок під час дії Указу № 65/2022 передбачений абз 4 підпункту 1) пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ - громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Відповідач не врахував приписів ч.3 ст.210-1 КУпАП та помилково притягнув позивача до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.
В законодавстві та судовій практиці чітко розділено сфери застосування цих двох статей. Якщо ТЦК та СП притягнув особу до відповідальності за «непроходження ВЛК» за ст. 210 КУпАП замість ст. 210-1 КУпАП, це є самостійною і вагомою підставою для визнання постанови протиправною.
В даному випадку йдеться про порушення матеріального закону: ухилення від медичного огляду (ВЛК) є порушенням обов`язків щодо мобілізаційної підготовки, що охоплюється виключно ст. 210-1 КУпАП. 
Натомість ст. 210 КУпАП карає суто за порушення правил військового обліку (наприклад, не вставання на облік, неповідомлення про зміну місця проживання, сімейного стану тощо).
Суд, не має права самостійно «перекваліфікувати» дію з статті 210 на статтю 210-1 КУпАП. Якщо в постанові написано «ст. 210», а фактично розглядалося проходження ВЛК, суд скасовує її через невідповідність закону.
Невірна кваліфікація відповідачем дій позивача вказує на протиправність та необхідність скасування оскаржуваної постанови, оскільки ТЦК порушив принцип законності, притягнувши позивача за нормою ст. 210 КУпАП, диспозиція якої не передбачає відповідальності за обов`язки з мобілізації (проходження ВЛК).
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що внаслідок неповного з`ясування обставин та порушення норм матеріального права, суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про відмову у задоволенні позову дійшов помилкових висновків, а отже апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.06.2026 в адміністративній справі №211/1660/26 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення. 
Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову    ІНФОРМАЦІЯ_3  № R15476 від 13.08.2025 року відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань    ІНФОРМАЦІЯ_3   на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1530,88 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова