Єдиний унікальний номер 741/1805/25 
Провадження № 2/741/298/26 

З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 06 липня 2026 року 
Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого –судді Киреєва О.В., 
з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі – позивач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 21 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 103324354 (далі – кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, а відповідач не виконав свої зобов`язання за цим договором у зв`язку із чим утворилася заборгованість. 29 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено договір факторингу № 11Т, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103324354 від 21 липня 2021 року.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 103324354 від 21 липня 2021 року в сумі 20014 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.
Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 06 липня 2026 року суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем у формі електронного документа з використанням цифрового підпису було укладено договір про споживчий кредит № 103324354, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. строком на 28 днів з можливістю пролонгації зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором, що підтверджується матеріалами справи.
Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, вчинених в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.ст. 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України.
При цьому, на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором, унаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунків, наданих позивачем, становить 20014 грн., з якої 5000 грн. – тіло кредиту та 15014 грн. – відсотки.
Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості, не доведено належного повернення кредиту у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
У судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено договір факторингу № 11Т, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103324354 від 21 липня 2021 року.
На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цим договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.
З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., оскільки їх понесення позивачем підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року в справі № 275/150/22.
Відповідачем не подано клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не доведено неспівмірності цих витрат, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 16, 512, 513, 525, 526, 530, 610, 611, 1054, 1077-1082 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, – 
ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, заборгованість за договором про споживчий кредит № 103324354 від 21 липня 2021 року в сумі 20014 (двадцять тисяч чотирнадцять) грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Киреєв