ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
02 червня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/544/25(606/1550/25) 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровця Я.Я.  
за участю секретаря судового засідання Шевчук К.О.
Розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь
до відповідача  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
про стягнення заборгованості у розмірі 12 188,75 грн, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

за участю арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича

в межах справи №921/544/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

У судове засідання представники сторін не з`явились.

Судові процедури.
Відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило. 
Суть справи. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулося до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.12.2025 цивільну справу №606/1550/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" про визнання недійсним кредитного договору, передано для розгляду Господарському суду Тернопільської області, на розгляді якого перебуває справа №921/544/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
19.01.2026 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшли матеріали цивільної справи №606/1550/25.
Відкриття провадження у справі. 
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2026, для розгляду справи №921/544/25(606/1550/25) визначено суддю Боровця Я.Я.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/544/25(606/1550/25) в межах справи №921/544/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті на 24.02.2026.
ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із зустрічною позовною заявою до відповідачів 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "1Безпечне агентство необхідних кредитів" про визнання недійсним кредитного договору.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.01.2026 у задоволенні клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору, відмовлено. Зустрічну позовну заяву, залишено без руху, на підставі абзацу 2 частини 1 статті 174 ГПК України, для надання можливості заявнику усунути недоліки зустрічної позовної заяви.
Ухвалою суду від 19.05.2026 зустрічну позовну заяву та додані до неї документи (всього у двох примірниках), повернуто ОСОБА_1 , на підтаві частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України,
Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Розгляд справи по суті.
Ухвалою суду від 03.02.2025 залучено до участі у справі №921/544/25(606/1550/25) керуючого реструктуризацією ОСОБА_1 – арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича.
Поряд із цим, 04.02.2026 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла ухвала Тернопільського апеляційного суду від 03.02.2026 у справі №606/1550/25, якою витребувано з Господарського суду Тернопільської області матеріали цивільної справи №606/1550/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 09.02.2026 зупинено провадження у справі №921/544/25(606/1550/25) до перегляду Тернопільським апеляційним судом ухвали Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.12.2025 у цивільній справі №606/1550/25 та повернення матеріалів справи на адресу Господарського суду Тернопільської області. Матеріали цивільної справи №606/1550/25 направлено Тернопільському апеляційному суду для здійснення апеляційного провадження.
14.04.2026 матеріали справи №606/1550/25 повернулись на адресу Господарського суду Тернопільської області.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.12.2025 – без змін у справі №606/1550/25.
Ухвалою суду від 19.05.2026 поновити провадження у справі №921/544/25(606/1550/25). призначено судове засідання у справі №921/544/25(606/1550/25) на 02.06.2026.
Згідно частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
При розгляді справи по суті, суд з`ясував обставини справи, дослідив докази у справі.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Оскільки, даний позов розглядається в межах справи №921/544/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , то відповідно за результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
02.06.2026 судом прийнято судове рішення, в порядку статті 240 ГПК України.
Інші процесуальні дії.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулося до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12 188,75 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за кредитом, 5 153,75 заборгованість за процентами та 1 035,00 грн заборгованість за комісією.
Розглянувши заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд встановив таке.
Згідно частини 2 статті 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.
Статтею 169 ГПК України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Суд вважає, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог та враховуючи, що остання відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, подана до початку першого судового засідання, а тому приймає її до розгляду як таку, що відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України.
Таким чином ціна позову, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог становить 12 188,75 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за кредитом, 5 153,75 заборгованість за процентами та 1 035,00 грн заборгованість за комісією.

Також, при поданні позову позивачем заявлено клопотання про витребування у АТ "Універсал Банк" документів/інформації щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку та відповідних виписок.

Аргументи сторін
Правова позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено договірні зобов`язання, що виникли за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025 укладений між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), в частині повернення кредитних коштів.
Також зазначено, що 26.06.2025 між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (Фактор) та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Клієнт) укладено Договір факторингу №26/06/25, на підставі якого позивач набув право вимоги за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025.
Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак у прохальній частині позову виклав клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ". 
Заперечення відповідача.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, однак надіслав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, викладених в ній. 
Крім того, 01.10.2025 відповідачем надіслано відзив на позов. Одночасно заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву. 
Також, заявлено клопотання про витребування у ТОВ "ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" документів, зазначених у прохальній частині відзиву та клопотання про призначення судово-економічної та комп"ютерно-технічної експертиз.

Судом враховано, що у відповідності до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Отже, сторони не позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду щодо даної справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Фактичні обставини, встановлені судом.
31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1Безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір кредитної лінії (надійний) №8687875.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитної лінії передбачено, що Кредитодавець зобов"язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами Договору строк (строк кредиту) шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов"язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб.
Як визначено пунктом 2.2 Договору кредитної лінії сума кредиту складає 2 500,00 грн. Строк кредитування /строк договору – 360 днів. Тип кредиту – не відновлювальна кредитна лінія. Комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту ( що у грошовому виразі складає 431,25 грн). Дата надання кредиту – 31.03.2025. Дата повернення кредиту – 25.03.2026, процентна ставка /день (фіксована) 0,95%.
Розділом 6 Договору кредитної лінії передбачено порядок нарахування, сплати процентів, комісії та інших платежів, порядок повернення кредиту.
Пунктом 8.1 Договору кредитної лінії встановлено, що Кредитодавець зобов"язаний надати Позичальнику кредит відповідно до умов Договору, в свою чергу Позичальник зобов"язаний своєчасно повернути кредит відповідно до умов Договору, сплачувати проценти за Договором та комісію за надання кредиту у встановлених умовами Договору порядку та розмірах, забезпечити своєчасне виконання зобов"язань відповідно до умов Договору ( п.8.3 Договору кредитної лінії).
Договір укладено із використанням мобільного застосунку "ClickCredit" – онлайн кредит" ( п.10.3 Договору кредитної лінії).
01.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1Безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №8687875-822482, якою внесено в п.п.2.2.1 п.2.2 Договору та викладено в новій редакції : сума кредиту – 6000,00 грн. У зв"язку з збільшенням суми кредиту, нарахування комісії за надання кредиту, що складає 603,75 грн та процентна ставка /день – 0,980% ( п.1.1, п.1.2 та п.2.3 Додаткової угоди).
Як зазначає позивач, що на виконання умов Договору кредитної лінії та Додаткової угоди, Кредитодавцем зобов`язання виконано у повному обсязі, зокрема надано кредит шляхом перерахування грошових коштів в сумі 6 000,00 грн, про що свідчать листи про підтвердження переказу, яким ТОВ "Юнекс Банк" повідомляє ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" про успішне зарахування коштів на платіжну карту клієнта – ОСОБА_1 .
Однак, Позичальник свої договірні зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії не виконав, про що свідчить розрахунок заборгованості.
Як стверджує позивач, що відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії, у зв"язку з чим у відповідача перед позивачем виник борг у розмірі 12 188,75 грн, з них: 6 000,00 грн заборгованість за кредитом (тіло кредиту),5 153,75грн заборгованість за процентами та 1 035,00 грн заборгованість за комісією, про що свідчить розрахунок заборгованості.
26 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (Фактор) укладено Договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за Договором кредиту лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025.
Згідно з п. 2.1.Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора вимоги.
Загальна сума Прав вимоги, що відступається за відповідним Реєстром, Ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного Реєстру і вказується в таких Реєстрах. Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни придбання, протягом 3 робочих днів з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта ( п.п.4.1, 4.2 Договору факторингу).
Факт виконання умов Договору факторингу підтверджується Актом прийому-передачі Документів, підписаний уповноваженими представникам сторін.
На виконання умов Договору факторингу, ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" перерахувало на рахунок ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" кошти – розмір заборгованості боржника, що підтверджується платіжною інструкцією №579938703.1 від 26.08.2025.
Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-01 від 22.08.2025 набуло право грошової вимоги до боржника за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025 на суму 12 188,75 грн.
Однак боржником борг не сплачено. 
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв"язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, які застосував суд.
Мотивована оцінка судом.
Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши у сукупності усі докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1).
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України (ч.2).
Отже, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.
Судом встановлено, що станом на дату надходження позову, Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05.03.2026 затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , схвалений зборами кредиторів – 17.02.2026 та погоджений боржником.
ОСОБА_1 перебував у процедурі реструктуризації боргів.
Отже, даний позов розглядається в межах справи №921/544/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21 жовтня 2019 року КУзПБ повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного суду від 31 серпня 2023 року у справі №640/26320/20.
Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Тобто, право на судовий захист у суб`єкта господарювання виникає у разі порушення або оспорювання його права або охоронюваного законом інтересу.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).
У відповідності до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205,207 ЦК України).

Встановлені обставини у даній справі свідчать, що 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір кредитної лінії (надійний) №8687875.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитної лінії передбачено, що Кредитодавець зобов"язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами Договору строк (строк кредиту) шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов"язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб.
Як визначено пунктом 2.2 Договору кредитної лінії сума кредиту складає 2 500,00 грн. Строк кредитування /строк договору – 360 днів. Тип кредиту – не відновлювальна кредитна лінія. Комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту ( що у грошовому виразі складає 431,25 грн). Дата надання кредиту – 31.03.2025. Дата повернення кредиту – 25.03.2026, процентна ставка /день (фіксована) 0,95%.
Договір укладено із використанням мобільного застосунку "ClickCredit" – онлайн кредит" ( п.10.3 Договору кредитної лінії).
Також, 01.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №8687875-822482, якою внесено в п.п.2.2.1 п.2.2 Договору та викладено в новій редакції : сума кредиту – 6000,00 грн. У зв"язку з збільшенням суми кредиту, нарахування комісії за надання кредиту, що складає 603,75 грн та процентна ставка /день – 0,980% ( п.1.1, п.1.2 та п.2.3 Додаткової угоди).
Договір кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2023 та Додаткову угоду підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши за згодою ОСОБА_1 персональні дані останнього, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме: підпис 551043 – 01.04.2025, 16:21:02, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Таким чином, підписанням Договору кредиту Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12).
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.13).
Згідно з п. 2 ч. 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом
Судом встановлено, що кредитний договір містить електронний підпис відповідача, що є обов`язковим реквізитом електронного документа. Електронний підпис боржника, як позичальника, був використаний з метою ідентифікації його як сторони правочину, відповідно, накладанням електронного підпису завершується створенням Кредитного договору як електронного документу, у розумінні частин першої, другої статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".
За таких обставин, суд доходить висновку, що кредитний договір підписаний сторонами у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".
Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Зазначений договір позики, за яким відповідач отримав кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.
Презумція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Із змісту договору вбачається, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.
Так, укладений 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір кредитної лінії (надійний) №8687875, з додатковою угодою, є підставою для виникнення у сторін за цим договором зобов`язань відповідно до ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковими для виконання їх сторонами.
Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання кредиту, строк дії договору, умови виконання, надання кредиту, настання строку повернення кредиту та сплати процентів.
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Розділом 6 Договору кредитної лінії передбачено порядок нарахування, сплати процентів, комісії та інших платежів, порядок повернення кредиту.
Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов Договору кредитної лінії та Додаткової угоди, Кредитодавцем зобов`язання виконано у повному обсязі, зокрема надано кредит шляхом перерахування грошових коштів в сумі 6 000,00 грн, про що свідчать листи про підтвердження переказу, яким ТОВ "Юнекс Банк" повідомляє ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" про успішне зарахування коштів на платіжну карту клієнта – ОСОБА_1 .
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (стаття 1056-1 Цивільного кодексу України).
Приписами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Положеннями статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Пунктом 8.1 Договору кредитної лінії встановлено, що Кредитодавець зобов"язаний надати Позичальнику кредит відповідно до умов Договору, в свою чергу Позичальник зобов"язаний своєчасно повернути кредит відповідно до умов Договору, сплачувати проценти за Договором та комісію за надання кредиту у встановлених умовами Договору порядку та розмірах, забезпечити своєчасне виконання зобов"язань відповідно до умов Договору ( п.8.3 Договору кредитної лінії).
Як свідчать матеріали справи, відповідач свої договірні зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за надання кредиту не виконав.

Отже, у відповідача виник обов"язок щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за надання кредиту відповідно до умов Договору кредитної лінії.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки повернення кредиту, сплати процентiв та сплати комісії, що встановлені кредитним договором, у відповідача наявна заборгованiсть перед ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" у розмiрi 12 188,75 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за кредитом, 5 153,75 грн заборгованість за процентами та 1 035,00 грн заборгованість за комісією.
Окрім цього, відповідно до конкретизованого списку кредиторів боржника, який міститься в матеріалах справи №921/544/25, зазначено, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" у розмірі 24 188,75 грн за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03. 2025.
Отже, фактично боржник визнає наявність заборгованості перед ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (Фактор) укладено Договір факторингу №26/06/25 від 26.06.2025. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025.
Згідно з п. 2.1.Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора вимоги.
Загальна сума Прав вимоги, що відступається за відповідним Реєстром, Ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного Реєстру і вказується в таких Реєстрах. Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни придбання, протягом 3 робочих днів з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта ( п.п.4.1, 4.2 Договору факторингу).
Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно статті 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). 
Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Факт виконання умов Договору факторингу підтверджується Актом прийому-передачі Документів, підписаний уповноваженими представникам сторін.
На виконання умов Договору факторингу, ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" перерахувало на рахунок ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" кошти – розмір заборгованості боржника, що підтверджується платіжною інструкцією №579938703.1 від 26.08.2025.
Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-01 від 22.08.2025 набуло право грошової вимоги до боржника за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875 від 31.03.2025 на суму 12 188,75 грн.
Отже, на підставі Договору факторингу права вимоги до боржника за Договором кредитної лінії (надійний) №8687875від 31.03.2025перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ".
У відповідності до статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України).
Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Таким чином, спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Позичальником, своїх договірних зобов`язань в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом .
Отже, основний борг відповідача перед позивачем станом на дату прийняття рішення становить 12 188,75 грн, з яких 6 000,00 грн заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 5 153,75 грн заборгованість за процентами та 1 035,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. 
Боржник у справі про неплатоспроможність подав перелік кредиторів, у якому кредитором зазначено у тому числі ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів".
В ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2025 про відкриття провадження у справі №921/544/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 вказано серед інших кредиторів боржника і кредитора ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів".
З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 09.10.2025 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Окрім того, згідно з частиною 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.
Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.
Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Тобто, відповідними нормами передбачено право кредитора реалізувати своє право на заявлення вимог до боржника та подання відповідної заяви.
Так, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05.03.2026 затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , схвалений зборами кредиторів – 17.02.2026 та погоджений боржником.
Отже, на момент розгляду спору Господарським судом Тернопільської області (після поновлення провадження у справі – 19.05.2026), судом вже було затверджено план реструктуризації боргів, погоджений боржником та схвалений кредиторами. Відповідний план перебував на виконанні.
Згідно статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у разі погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів (ч.1).
У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню (ч. 4).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.04.2026 затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 у справі № 921/544/25. Завершено процедуру реструктуризацію боргів боржника ОСОБА_1 . Закрито провадження у справі № 921/544/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Припинено дію заборони фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно. Звільнено ОСОБА_1 від боргів, крім вимог, зазначених у ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню .
Отже, за наведених обставин, беручи до уваги, що вимоги конкурсних кредиторів, які не заявили своїх грошових вимог є погашеними, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", не підлягають до задоволенню.
Окрім того, суд розцінює подання позову, а не своєчасне подання заяви з грошовими вимогами до боржника як прояв недобросовісної поведінки ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ".

Враховуючи, відмову у позові, а тому суд вважає за доцільне, що клопотання позивача про витребування у АТ "Універсал Банк" документів/інформації, а також клопотання відповідача про закриття провадження у справі, про поновлення строку на подання відзиву, про витребування у ТОВ "ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" документів та клопотання про призначення судово-економічної та комп"ютерно-технічної експертиз, слід залишити без задоволення.

Висновок суду.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві, що вимагає від держави його втілення в правотворчу та правозастосовчу діяльність, зокрема в закони, зміст яких має відповідати критеріям соціальної справедливості, рівності тощо.
Справедливість - одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальних вимірів права.
Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно частин 2-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 4 статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Всупереч наведеним вище нормам відповідачка не надала суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в спростування позовних вимог позивача.
З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов`язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (пункт 5 частини 1 статті 237 ГПК України).
Як передбачено пунктом 2 частини 5 статті 238 ГПК України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Щодо судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Факт зарахування сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом судового збору в сумі 2 422,40 грн до спеціального фонду державного бюджету України підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, сформованою Борщівським районним судом Тернопільської області.
У силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн покладається на позивача.
Керуючись статтями 7, 13, 42, 86, 129, 210, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -
УХВАЛИВ:
1. У задоволенні позову відмовити.
2. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 2 422,40 грн, покласти на позивача. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256-257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Примірник рішення надіслати учасникам справи:
- до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України: позивачу та арбітражному керуючому Шалашному Л.О.,
- рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідачу - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.
Повний текст рішення складено та підписано "17" липня 2026 року. 
Суддя Я.Я. Боровець