ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року | | Справа № 914/4000/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Манюка П.Т., суддів Рима Т.Я. та Прядко О.В.,
розглянувши заяву: | Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича, м. Шептицький,
про: | ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи
за апеляційною скаргою | Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича,
на рішення: | Господарського суду Львівської області від 20.03.2026 (суддя Крупник Р.В., повний текст рішення складено 25.03.2026),
у справі: | № 914/4000/25,
за позовом: | Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича, м. Київ,
до відповідача: | Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича, м. Шептицький,
про: | повернення безпідставного набутого майна

встановив:

Фізична особа - підприємець Місечко Володимир Максимович (надалі позивач, апелянт) звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича (надалі відповідач) про повернення безпідставного набутого майна.
Господарський суд Львівської області рішенням від 20.03.2026 у справі № 914/4000/25 у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.06.2026 у справі № 914/4000/25, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича від 13.04.2026 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 20.03.2026 у справі № 914/4000/25 залишено без змін.
10.07.2026 на адресу суду через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича на користь Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича в розмірі 30 000, 00 грн, а також просить суд поновити йому строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу та доказів їх понесення.
У поданому на адресу апеляційного господарського суду клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 14.07.2026, позивач заперечує щодо заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн, оскільки вважає його завищеним та необґрунтованим.
Позивач зазначає, що відповідачем не надано належних документів, які підтверджують фактичне понесення витрат на правничу допомогу, зокрема документів, що свідчать про оплату гонорару (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ) та розрахунку таких витрат. При цьому, на думку позивача, заявлений розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим часом та ціною позову, яка становить 53 470, 14 грн. Позивач звертає увагу, що заявлена до відшкодування сума у розмірі 30 000, 00 грн становить майже 60 % від ціни позову. Також вказує, що фактично адвокатом відповідача було лише здійснено ознайомлення з апеляційною скаргою, надано консультацію та підготовлено один процесуальний документ - відзив на апеляційну скаргу, а відтак вважає заявлену суму в розмірі 30 000, 00 грн завищеною та необґрунтованою з огляду на обсяг наданих послуг та складність справи.
У зв`язку з наведеним відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суми в розмірі 1 000, 00 грн.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.07.2026 поновлено Фізичній особі - підприємцю Ширяєву Денису Фарідовичу строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 914/4000/25 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та прийнято заяву представника Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/4000/25 до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, витребувано з місцевого господарського суду матеріали справи № 914/4000/25.
30.07.2026 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 914/4000/25.
У зв`язку із перебуванням членів колегії суддів: Манюка П.Т., Рима Т.Я. та Прядко О.В. у щорічній відпустці в період із 03.08.2026 по 23.08.2026, додаткову постанову складено 24 серпня 2026 року.

При ухваленні додаткової постанови колегія суддів керувалася таким.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Як зазначено вище, за результатами розгляду справи № 914/4000/25 постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.06.2026 у справі № 914/4000/25 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича від 13.04.2026 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 20.03.2026 у справі № 914/4000/25 залишено без змін. 
У відзиві на апеляційну скаргу представником Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича було вказано про попередній розрахунок судових витрат, який становив 30 000, 00 грн.
У зв`язку з ухваленням Західним апеляційним господарським судом постанови від 15.06.2026 у справі № 914/4000/25, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, відповідно до якої заявник просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 30 000, 00 грн понесені під час розгляду справи в Західному апеляційному господарському суді. 
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесення вказаних витрат, відповідачем до заяви долучено договір про надання правничої допомоги від 20.04.2026, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 08.07.2026 та акт прийняття-передачі наданих послуг від 08.07.2026.
Апеляційним господарським судом встановлено, що 20.04.2026 між адвокатом Мацеєм Михайлом Михайловичем, який діє на підставі свідоцтва № 1042 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі рішення атестаційної палати Львівської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02.02.2005 № 1 (надалі - адвокат) та Ширяєвим Денисом Федоровичем (надалі - клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги. 
Відповідно до пункту 1.1. договору, предметом договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомогу клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом чи відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.
Згідно із пунктом 2.1.2 договору, адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта у судах України з усіма правами представника, які передбачені ГПК України.
Гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та становить 30 000,00 грн. Гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 60 днів після ухвалення позитивного рішення у справі № 914/4000/25 за позовом ФОП Місечка В.М. до ФОП Ширяєва Д.Ф. про повернення безпідставного набутого майна у Західному апеляційному господарському суді (пункти 4.1, 4.2 договору).
Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг від 08.07.2026, адвокат надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги від 20.04.2026, а клієнт прийняв надані послуги, а саме: усні консультації, пошук релевантної судової практики та чинного законодавства, яке підлягає застосуванню до правовідносин, підготовка та написання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 914/4000/25 в Західному апеляційному господарському суді. Вартість наданих послуг відповідно до вказаного акту становить 30 000,00 грн.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 905/411/17 адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (аналогічна правова позиція викладена в пунктах 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Колегія суддів враховує те, що правова позиція ФОП Ширяєва Д.Ф. з моменту подання ФОП Місечком В.М. до місцевого господарського суду позовної заяви є сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Мацей М. М. надавав правову допомогу ФОП Ширяєву Д.Ф. у суді першої інстанції, а тому відповідно, детально обізнаний зі справою, доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин для подачі апеляційному господарському суду ним не надано. 
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 викладено правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, а також приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суд має дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17). Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 906/462/22.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги у зазначеному у договорі розмірі є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання про їх відшкодування позивачем.
При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку необхідності та вартості наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону у справі.
З врахуванням вищевказаного, проаналізувавши матеріали справи та додані до заяви докази, беручи до уваги принцип пропорційності, розумності, реальності наданих адвокатських послуг та їх обсяг, колегія суддів вбачає підстави для зменшення вказаних витрат та часткового задоволення заяви відповідача: стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції та відмови у задоволенні решти вимог заяви щодо стягнення 25 000, 00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

постановив:

1. Заяву Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
2. Стягнути із Фізичної особи - підприємця Місечка Володимира Максимовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
3. У задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Ширяєва Дениса Фарідовича відмовити.
4. Господарському суду Львівської області видати наказ.
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строки та в порядку, визначені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Манюк П.Т.

Суддя Прядко О.В.

Суддя Рим Т.Я.