Справа № 163/814/26  Провадження №33/802/865/26 | Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л.
| Доповідач: Денісов  В. П.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Мазурка Д.С., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 липня 2026 року щодо неї,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 58 477 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 98 копійок.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665.60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Сантрейд Авто» (код ЄДРПОУ 44639169), під час митного оформлення товару «легковий автомобіль марки – SKODA, модель – SUPERB, номер кузова - НОМЕР_1 …» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 25.11.2022 №22UA205170024992U5 вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 58 477,98 грн. шляхом подання митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS0455935 від 25.11.2022, який містить неправдиві відомості та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вказаній митній декларації, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що на момент митного оформлення митний орган прийняв поданий сертифікат без жодних зауважень, а товар випущено у вільний обіг. Зазначає, що вона не мала жодного правового чи фактичного механізму для перевірки автентичності сертифіката через реєстри іноземного митного органу. Вказує на те, що лист польського митного органу не містить відомостей про особу, яка внесла до сертифіката розбіжні дані. Крім того, жодних прямих доказів її обізнаності про недостовірність сертифікату у матеріалах справи немає. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, хоча належним чином та завчасно повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням від 26.08.2026 (а.с.95), Жодних клопотань від неї про відкладення розгляду справи не надходило. 
А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП її неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, який заперечував апеляційну скаргу і просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вказаних вимог закону дотримався.
Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Як встановлено місцевим судом, факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «Сантрейд Авто» (код ЄДРПОУ 44639169) товару «легковий автомобіль марки – SKODA, модель – SUPERB, номер кузова - НОМЕР_1 …» і випуск його у вільний обіг підтверджується копією митної декларації ІМ40ДЕ від 25.11.2022 №22UA205170024992U5.
Так, товар заявлений у митному режимі імпорт, його продавцем і відправником зазначена німецька компанія «DAH GmBH», а декларування товару здійснювала ОСОБА_1 , яка на дату декларування товару була керівником фірми отримувача товару ТОВ «Сантрейд Авто», що підтверджується витягом з програмного комплексу ІКС «Податковий блок».
Крім того, у графі 36 митної декларації заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), при цьому преференція заявлена на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS0455935 від 25.11.2022, у якій органом його видачі зазначено митницю в Кельце Республіки Польща.
Вказані обставини в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.
Згідно відповіді на запит Держмитслужби, уповноважений митний орган Республіки Польща листом № 2601-IOA.4331.175.2024 від 08.10.2025 повідомив, що під час порівняння сертифікатів EUR.1, зокрема EUR.1 № PL/MF/AS0455935 від 25.11.2022, поданого Митним управлянням у Стараховіцах, та сертифікатів, надісланих митним органом України, були виявлені розбіжності в інформації про дані експортера, отримувача товару, виду товару чи дати реєстрації сертифікатів.
У зв`язку з надходження вказаної відповіді, митним органом встановлено, що сертифікат EUR.1 № PL/MF/AS0455935 від 25.11.2022 не відповідає вимогам ст.16 Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, а товар, що в ньому зазначений, не підпадає під преференційний режим відповідно до положень Додатку І Конвенції в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.
Згідно із ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
З диспозиції ст.485 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Суддя обґрунтовано визнав відповідь митного органу Республіки Польща належним та допустимим доказом, оскільки вона здобута у передбаченому МК України порядку є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.5 ч.1 ст.352 МК України, ст.495 МК України.
На підставі доказів того, що переміщення в адресу ТОВ «Сантрейд Авто» і випуск у вільний обіг товару за аналізованою по справі митною декларацією типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифіката з перевезення товару EUR., який, як встановлено за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща, містить неправдиві відомості через наявність у ньому розбіжностей із сертифікатом з аналогічним номером, що перебував у розпорядженні польського митного органу, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність заявлення в митній декларації преференції за кодом 410 і, як наслідок, про неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а тому в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Враховуючи сукупність вищенаведених доказів у даній справі, слід прийти до переконання, що суддя обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 липня 2026 року щодо неї – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов