ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2026 р. Справа№ 911/969/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сибіги О.М.
суддів: Барсук М.А. 
Шапрана В.В. 

без повідомлення (виклику) сторін,
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар"
про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу
в межах розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро"
на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024
повний текст рішення складено та підписано 02.09.2024
та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024
повний текст додаткового рішення складено та підписано 02.10.2024
у справі № 911/969/24 (суддя Сокуренко Л.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар"
про виконання зобов`язання в натурі та стягнення 1 294 745,79 грн, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі, в межах якої вирішується питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (відповідач) про виконання зобов`язання в натурі та стягнення 1 294 745,79 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 13226 від 21.07.2021.
Рішенням Господарського суду Київської області від 08.08.2024 у справі № 911/969/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" 53 156,72 грн пені та 797,35 грн судового збору. 
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем доведено факт порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки № 13226 від 21.07.2021 та обов`язок відповідача сплатити пеню у розмірі 53 156,72 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 12.09.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" 33 595,12 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" про ухвалення додаткового рішення відмовлено. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" 33 254,32 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про ухвалення додаткового рішення відмовлено. 
В обґрунтування прийнятого додаткового рішення судом першої інстанції зазначено, що враховуючи часткове задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 у даній справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24 залишено без задоволення, а рішення від 08.08.2024 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24 залишено без змін.

Короткий зміст вимог клопотання про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції
28.11.2024, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" 60 000,00 грн, понесених судових витрат на правничу (правову) допомогу в межах розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та додаткове рішення від 12.09.2024 у справі № 911/969/24.
Клопотання обґрунтовано тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн за послуги складання процесуальних документів у справі та представництво інтересів клієнта у Північному апеляційному господарському суді. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду клопотання про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в межах справи № 911/969/24 призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.04.2025.
10.04.2025, на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду від 07.04.2025, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 у справі № 911/969/24. Розгляд справи призначено на 06.05.2025 та витребувано з Господарського суду Київської області та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 911/969/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 зупинено провадження у справі № 911/969/24 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу до закінчення перегляду Верховним Судом справи № 911/969/24. Зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду Верховним Судом справи № 911/969/24.
28.05.2026, через систему "Електронний суд", від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 911/969/24, в якому зазначає про те, що 18.02.2026 Великою Палатою Верховного Суду було проголошено постанову у справі № 911/969/24, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 у справі № 911/969/24 залишено без змін, у зв`язку з чим просить поновити провадження у справі № 911/969/24 за клопотанням про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
01.06.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/969/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2026 поновлено провадження у справі № 911/969/24 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, клопотання призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду клопотання
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29.10.2024 між Гаврильченком Юрієм Олексійовичем (надалі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (надалі - клієнт) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 29/10-24 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого адвокат зобов`язався надавати за дорученням клієнта правничу (правову) допомогу, а клієнт зобов`язався оплатити адвокату гонорар, в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно з пунктами 1.2.1-1.2.5 договору адвокат надає клієнту такі послуги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства (пункт 1.2.1 договору); складання запитів, заяв, скарг, клопотань та інших документів правового характеру (пункт 1.2.2 договору); посвідчення копій документів (пункт 1.2.3 договору); здійснення представництва клієнта, а також надання йому правової допомоги у справах всіх категорій, у тому числі господарських справах, в усіх без винятку судових установах, з питань, що стосуються інтересів клієнта, та з інших питань (пункт 1.2.4 договору); надання інших видів юридичної допомоги, передбачених законодавством (пункт 1.2.5 договору).
Адвокат має право, зокрема, подавати в інтересах клієнта всюди запити, заяви, скарги, клопотання, інші документи, отримувати від імені клієнта будь-які документи приймати участь у розгляді поданих документів й отримувати відомості про результати їх розгляду (пункт 2.1.1 договору).
Відповідно до пункту 2.1.2 договору адвокат має право представляти інтереси клієнта з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, зокрема: приймати участь у розгляді справ, знайомитися з матеріалами справ, приймати участь у судових засіданнях, приймати участь у дослідженні доказів, подавати клопотання, заявляти відводи, надавати усні та письмові пояснення суду, подавати скарги та позови, заперечувати проти них, оскаржувати акти суду, користуватись іншими процесуальними правами, наданими законом.
Згідно з пунктом 2.4.3 договору клієнт зобов`язаний приймати від адвоката правову допомогу та послуги, що надаються згідно з договором, та оплачувати їх та інші витрати, необхідні для виконання доручень, своєчасно, у повному обсязі, на умовах та в порядку, зазначеному в пункті 3 договору (умови та порядок розрахунків сторін).
Відповідно до пункту 3.1 договору розмір гонорару адвоката за надання клієнту правничої (правової) допомоги та порядок його оплати, визначається додатковою угодою до договору, що підписується сторонами.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 29.10.2025 (пункт 5.1 договору).
28.11.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої сторони погодили надання адвокатом клієнту на умовах та за гонорар, правничої (правової) допомоги - представництво клієнта в Північному апеляційному господарському суді у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24, що включає: аналіз рішення суду першої інстанції та матеріалів справи № 911/969/24; розробка стратегії представництва інтересів клієнта в апеляційному господарському суді, обговорення її з клієнтом; складання, обговорення з клієнтом та подання до суду заяв по суті справи (апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заяв (клопотань), заперечень) з процесуальних питань та інших необхідних процесуальних документів разом з додатками, обговорення проектів відповідних документів з клієнтом; участь у судових засіданнях апеляційного господарського суду у справі № 911/969/24 (пункт 1.1 додаткової угоди).
Згідно з пунктами 2, 3 додаткової угоди сторони погодили погодинну ставку адвоката, яка становить суму в розмірі 10 000,00 грн, ПДВ не передбачено. Гонорар адвоката за надану клієнту правничу (правову) допомогу розраховується шляхом множення узгодженої сторонами погодинної ставки на кількість годин фактично витрачених адвокатом на надання відповідної правничої (правової) допомоги.
Відповідно до пункту 4 додаткової угоди за правничу (правову) допомогу, передбачену пунктом 1.1 додаткової угоди, клієнт оплачує адвокату гонорар в сумі 60 000,00 грн, ПДВ не передбачено, не пізніше 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги, згідно з виставленим адвокатом рахунком-фактурою.
Пунктом 6 додаткової угоди передбачено, що за результатами надання професійної правничої (правової) допомоги, сторони підписують акт приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги.
28.11.2024 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги правничої (правової) допомоги: складання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24 (вартість послуги складає 50 000,00 грн); взяття 28.11.2024 участі в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24 (вартість послуги складає 10 000,00 грн). Загальна вартість наданої правничої (правової) допомоги складає 60 000,00 грн.
Адвокатом виставлено клієнту рахунок-фактуру на оплату № 28/11 від 28.11.2024 щодо сплати наданих послуг у розмірі 60 000,00 грн.
Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" у даній справі у суді апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Гаврильченком Юрієм Олексійовичем на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ № 1219721 від 11.11.2024.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у додаткових постановах від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20), від 06.12.2023 у справі № 905/493/22, від 01.11.2023 у справі № 911/1340/22 зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Колегія суддів зазначає, що у своїй першій заяві по суті спору в суді апеляційної інстанції, а саме, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме 65 000,00 грн, а також зазначив, що відповідні докази будуть подані у строки, визначені статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.
Також колегія суддів зазначає, що постанову апеляційного господарського суду у даній справі № 911/969/24 було ухвалено 08.01.2025, а клопотання про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу з відповідними доказами було подано 28.11.2024, тому докази, які підтверджують розмір судових витрат, понесених у зв`язку з наданням правової допомоги в суді апеляційної інстанції були подані у строк, визначений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу в сумі 60 000,00 грн представником відповідача надано копії: договору, додаткової угоди від 28.11.2024 до договору, акта приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги від 28.11.2024, рахунку-фактури на оплату № 28/11 від 28.11.2024.
За змістом частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься у пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами статті 1 вказаного Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно зі статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоча і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений у самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Колегія суддів також зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2024 між Гаврильченком Юрієм Олексійовичем, як адвокатом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар", як клієнтом, укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого адвокат зобов`язався надавати за дорученням клієнта правничу (правову) допомогу, а клієнт зобов`язався оплатити адвокату гонорар, в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно з пунктами 1.2.1-1.2.5 договору адвокат надає клієнту такі послуги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання запитів, заяв, скарг, клопотань та інших документів правового характеру; посвідчення копій документів; здійснення представництва клієнта, а також надання йому правової допомоги у справах всіх категорій, у тому числі господарських справах, в усіх без винятку судових установах, з питань, що стосуються інтересів клієнта, та з інших питань; надання інших видів юридичної допомоги, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 2.1.2 договору адвокат має право представляти інтереси клієнта з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, зокрема: приймати участь у розгляді справ, знайомитися з матеріалами справ, приймати участь у судових засіданнях, приймати участь у дослідженні доказів, подавати клопотання, заявляти відводи, надавати усні та письмові пояснення суду, подавати скарги та позови, заперечувати проти них, оскаржувати акти суду, користуватись іншими процесуальними правами, наданими законом.
Згідно з пунктом 2.4.3 договору клієнт зобов`язаний приймати від адвоката правову допомогу та послуги, що надаються згідно з договором, та оплачувати їх та інші витрати, необхідні для виконання доручень, своєчасно, у повному обсязі, на умовах та в порядку, зазначеному в пункті 3 договору (умови та порядок розрахунків сторін).
Відповідно до пункту 3.1 договору розмір гонорару адвоката за надання клієнту правничої (правової) допомоги та порядок його оплати, визначається додатковою угодою до договору, що підписується сторонами.
Згідно з пунктом 1.1 додаткової угоди від 28.11.2024 до договору сторони погодили надання адвокатом клієнту на умовах та за гонорар, правничої (правової) допомоги - представництво клієнта в Північному апеляційному господарському суді у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24, що включає: аналіз рішення суду першої інстанції та матеріалів справи № 911/969/24; розробка стратегії представництва інтересів клієнта в апеляційному господарському суді, обговорення її з клієнтом; складання, обговорення з клієнтом та подання до суду заяв по суті справи (апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заяв (клопотань), заперечень) з процесуальних питань та інших необхідних процесуальних документів разом з додатками, обговорення проектів відповідних документів з клієнтом; участь у судових засіданнях апеляційного господарського суду у справі № 911/969/24.
Пунктами 2, 3 вказаної додаткової угоди сторони погодили погодинну ставку адвоката, яка становить суму в розмірі 10 000,00 грн, ПДВ не передбачено. Гонорар адвоката за надану клієнту правничу (правову) допомогу розраховується шляхом множення узгодженої сторонами погодинної ставки на кількість годин фактично витрачених адвокатом на надання відповідної правничої (правової) допомоги.
Відповідно до пункту 4 зазначеної додаткової угоди за правничу (правову) допомогу, передбачену пунктом 1.1 додаткової угоди, клієнт оплачує адвокату гонорар в сумі 60 000,00 грн, ПДВ не передбачено, не пізніше 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги, згідно з виставленим адвокатом рахунком-фактурою.
Пунктом 6 додаткової угоди передбачено, що за результатами надання професійної правничої (правової) допомоги, сторони підписують акт приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги.
28.11.2024 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги правничої (правової) допомоги: складання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24 (вартість послуги складає 50 000,00 грн); взяття 28.11.2024 участі в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 911/969/24 (вартість послуги складає 10 000,00 грн). Загальна вартість наданої правничої (правової) допомоги складає 60 000,00 грн.
Адвокатом виставлено клієнту рахунок-фактуру на оплату № 28/11 від 28.11.2024 щодо сплати наданих послуг у розмірі 60 000,00 грн.
Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" у даній справі у суді апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Гаврильченком Юрієм Олексійовичем на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ № 1219721 від 11.11.2024.
В свою чергу, 02.12.2024 позивачем подано клопотання, в якому просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрістар" у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції або зменшити їх розмір до 20 000,00 грн. 
Зазначене клопотання мотивовано тим, що: заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, визначеним у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також критерію розумності; час, витрачений представником відповідача на складення відзиву на апеляційну скаргу у кількості 5 годин є явно завищеним і не відповідає критеріям розумності з огляду на те, що його зміст значною мірою дублює доводи документів, поданих відповідачем під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції, та означає те, що адвокат відповідача не витрачав окремо час на підготовку цих документів, а його правова позиція була стала та не змінювалась; у судове засідання 28.11.2024 представник відповідача не з`явився, і фактично таку послугу не було надано, тому у стягненні витрат за участь в судовому засіданні потрібно відмовити; у детальному описі наданих послуг при наданні правничої (правової) допомоги у цій справі, наданому представником відповідача разом з клопотанням, відсутній порядок обчислення адвокатського гонорару, тому неможливо визначити, яким чином нараховувалися вказані суми. Наведене свідчить про відсутність у суду об`єктивної можливості перевірити розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару, про який домовились відповідач і його представник, та їх правильність; відповідачем не було долучено докази оплати гонорару його представника, адже з наданих доказів неможливо встановити, що такі послуги дійсно були надані та, відповідно, оплачені.
03.12.2024 відповідачем подано заперечення на клопотання позивача про зменшення понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції, в яких зазначає про те, що заявлене позивачем клопотання є безпідставним, помилковим та необґрунтованим.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи із принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (пункт 268), від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 913/50/22, від 09.04.2024 у справі № 910/11443/22, від 14.03.2024 у справі № 904/141/20.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформульовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частини 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд і ухвалює рішення в цій частині.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.
Дослідивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлений розмір витрат є необгрунтованим та неспівмірним зі складністю справи.
Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що адвокат Гаврильченко Юрій Олексійович надавав відповідачу правничу допомогу у суді першої інстанції, був обізнаний з усіма деталями справи, з правовими питаннями та судовою практикою у подібних спорах.
Тобто, під час оцінки співмірності заявлених до стягнення витрат з оплати складання відзиву на апеляційну скаргу, судом апеляційної інстанції враховується те, що позиція відповідача у контексті його доводів щодо позовних вимог була сформована ще в суді першої інстанції і у зв`язку з апеляційним оскарженням не змінювалася; наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду апеляційної інстанції, аргументи щодо доводів апеляційної скарги є подібними до тих, які були наведені в суді першої інстанції, а зміст відповідного процесуального документа дублює певною мірою висновки суду першої інстанції та зміст процесуальних документів, поданих відповідачем до місцевого господарського суду (зокрема, відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив на позов, клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, клопотання відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги, заперечення на клопотання позивача про зменшення розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у даній справі).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що такий підхід до вирішення питання зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу через дублювання позиції сторони та змісту процесуальних документів протягом розгляду справи судами є усталеним у практиці Верховного Суду та був застосований, зокрема, у постановах від 21.02.2024 у справі № 911/593/22, від 28.05.2024 у справі № 910/2812/23, від 26.02.2025 у справі № 910/13078/23, від 26.06.2025 у справі № 918/822/23(918/583/24), від 03.02.2026 у справі № 910/14080/24.
Отже, зміст підготовлених представником відповідача аргументів у суді апеляційної інстанції фактично зводилася до повторення вже сформованої під час судового розгляду в суді першої інстанції позиції у справі.
Враховуючи викладене, знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що час, витрачений представником відповідача на складання відзиву на апеляційну скаргу у кількості 5 годин є завищеним і не відповідає критеріям розумності.
Крім того, згідно з актом приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги від 28.11.2024, адвокат включає послугу - участь у судовому засіданні 28.11.2024 в суді апеляційної інстанції, що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколу судового засідання № 3708415 від 28.11.2024 у вказаному судовому засіданні взяли участь лише представники позивача. 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи, у розумінні приписів статті 224 Господарського процесуального кодексу України, відсутні зауваження з приводу неповноти або неправильності відомостей, вміщених у протоколі судового засідання № 3708415 від 28.11.2024 у даній справі.
Вказані обставини свідчать на користь доводів позивача про те, що таку послугу, як участь у судовому засіданні 28.11.2024 в суді апеляційної інстанції, фактично адвокатом не було надано.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та заперечення позивача, дійшов висновку не присуджувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрістар" всю суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, що заявлена до стягнення.
При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє аргументи позивача про те, що у детальному описі наданих послуг при наданні правничої (правової) допомоги у цій справі, відсутній порядок обчислення гонорару адвоката, тому неможливо визначити, яким чином нараховувалися заявлені суми, з огляду на те, що такі твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" є необгрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам даної справи, адже у пунктах 2, 3 додаткової угоди від 28.11.2024 до договору сторони погодили погодинну ставку адвоката, яка становить суму в розмірі 10 000,00 грн, та визначили, що гонорар адвоката за надану клієнту правничу (правову) допомогу розраховується шляхом множення узгодженої сторонами погодинної ставки на кількість годин фактично витрачених адвокатом на надання відповідної правничої (правової) допомоги. При цьому, в акті приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги від 28.11.2024 сторони визначили, що вартість послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу складає 50 000,00 грн, а вартість участі адвоката у судовому засіданні - 10 000,00 грн. Викладене свідчить про можливість вирахування часу, потраченого адвокатом на вказані послуги, зокрема, 5 годин на складання відзиву на апеляційну скаргу та 1 годину на участь у судовому засіданні. Суд апеляційної інстанції зазначає, що сам позивач у своєму клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу зазначає, що час, витрачений представником відповідача на складання відзиву на апеляційну скаргу у кількості 5 годин є завищеним. Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів позивача щодо неможливості перевірити розмір та порядок обчислення гонорару адвоката.
Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача про те, що відповідачем не було долучено докази оплати гонорару його представника, а з наданих доказів неможливо встановити, що такі послуги дійсно були надані та оплачені, з огляду на те, що сторонами у пункті 4 додаткової угоди від 28.11.2024 до договору погоджено те, що клієнт оплачує адвокату гонорар в сумі 60 000,00 грн, не пізніше 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги, згідно з виставленим адвокатом рахунком-фактурою. При цьому, акт приймання-передачі послуг правничої (правової) допомоги було складено сторонами 28.11.2024, і рахунок-фактуру на оплату № 28/11 від 28.11.2024 адвокатом було виставлено 28.11.2024. Тобто, на момент звернення відповідача до суду апеляційної інстанції з клопотанням про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, обов`язок клієнта з оплати наданих адвокатом послуг не настав.
Крім того, відповідно до усталеної позиції Верховного Суду, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20, від 19.01.2022 у справі № 910/789/21).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом правничої допомоги у даній справі в суді апеляційної інстанції, надавши оцінку доказам та доводам відповідача щодо розподілу відповідних витрат, та заперечення позивача, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн (із розрахунку 4 години на складання відзиву на апеляційну скаргу, та погодинної ставки адвоката - 10 000,00 грн) за розгляд апеляційної скарги у справі № 911/969/24 у суді апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотання
Суд апеляційної інстанції зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. 
З урахуванням того, що за прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат судовий збір не сплачується, то розподіл судового збору у такому випадку не здійснюється.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у справі № 911/969/24 - задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Агро" (адреса: 04116, м. Київ, вул. Старо-Київська, буд. 10 Г; ідентифікаційний код 39831905) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (адреса: 61124, Харківська обл., м. Харків, вул. Орлова Олександра, буд. 1-А; ідентифікаційний код 37189547) 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
3. В решті заяви - відмовити.
4. Матеріали справи № 911/969/24 повернути до Господарського суду Київської області, доручивши видати наказ на виконання даної додаткової постанови.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга 

Судді М.А. Барсук

В.В. Шапран