| | Справа №760/4485/24 2/760/11043/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року
Солом`янський районний суд міста Києва у складі
головуючого судді   Усатової І.А.,
за участю
секретаря    Омельяненко С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Конюшка Дениса Борисовича звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 листопада 2023 року приблизно о 08 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Вадима Гетьмана, (координати ДТП на мапі: 50.443165800; 30.442736300), відбулося ДТП за участю ТЗ «CHEVROLET LACETT», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_2 , що перебував під керуванням та у власності ОСОБА_1 .
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відтак позивачеві як власнику Т3 «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_3 було завдано майнової шкоди.
Керуючись положеннями ч. 2 ст. 33.2 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водіями указаних транспортних засобів було спільно складено повідомлення про ДТП, у якому відповідач ОСОБА_2 визнала себе винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у АТ «СГ «ТАС» приватне.
Оскільки відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов?язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду (втрату товарної вартості) у розмірі 17 337,25 грн., а також судові витрати у розмірі: 1 211,20 грн. - сплаченого судового збору, 3 500 грн. витрати пов?язані із проведенням оцінки пошкодженого транспортного засобу, 12 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 30.04.2024 обрано суддю Усатову І.А.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.
20.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Заперечення мотивувала тим, що розрахунок втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 17 337,25 грн є необґрунтованим та здійсненим із порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки втрата товарної вартості нарахована щодо заміни деталей, які не потребували фарбування та не вплинули на зовнішній вигляд і експлуатаційні властивості автомобіля. Посилалася на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методики товарознавчої експертизи та правові висновки Верховного Суду щодо порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, відповідач вважала необґрунтованим заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн, посилаючись на малозначність справи, невідповідність зазначеної суми критеріям розумності та співмірності, визначеним статтею 137 ЦПК України, а також на правові висновки Великої Палати Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини.
Також відповідач просила, у разі задоволення позову, розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати присуджених коштів частинами у розмірі 2 000 грн щомісяця, посилаючись на своє матеріальне становище, статус внутрішньо переміщеної особи, дружини військовослужбовця та наявність на утриманні неповнолітньої дитини. Додатково просила зобов`язати позивача надати актуальні банківські реквізити для виконання рішення суду та після отримання коштів надати письмове підтвердження про їх отримання і відсутність подальших майнових претензій.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
У судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля Т3 «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_3 .
Судом також встановлено, що 15 листопада 2023 року приблизно о 08 год. 50 хв. м. Києві по вул. Вадима Гетьмана, (координати ДТП на мапі: 50.443165800; 30.442736300), відбулося ДТП за участю ТЗ «CHEVROLET LACETT», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 та Т3 «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_5 , що перебував під керуванням та у власності ОСОБА_1 .
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
15 листопада 2023 року водіями указаних транспортних засобів було спільно складено повідомлення про ДТП, у якому відповідач ОСОБА_2 визнала себе винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, з огляду на викладене вина відповідачки ОСОБА_2 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.
Для визначення розміру матеріального збитку, було проведено оцінку вартості матеріального збитку, відповідно до Висновку № 816/12-23 від 08 грудня 2023 року, зокрема втрата товарної вартості становить 17 337,25 грн.
Крім того, позивачем було сплачено ФОП ОСОБА_3 . З 500 грн. за проведення оцінки матеріального збитку автомобілю ТЗ «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_3 , що підтверджується квитанцією № ЗА9Н-ВС1Р-54T7-9A05 від 30 листопада 2023 року.
З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у АТ «СГ «ТАС» приватне, у зв?язку з чим позивач звернувся до вказаної страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування. 
Оскільки страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, вказана шкода у розмірі 17 337,25 грн. позивачу відшкодована не була.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров?ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожно-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова в відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 32.7 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкоду, пов?язану із втратою товарної вартості транспортного засобу страховиком не відшкодовується.
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №816/12-23 втрата товарної вартості ТЗ «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_3 становить 17 337,25 грн. Суд вважає, що шкода у цьому розмірі підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 , оскільки страховою компанією ці витрати не відшкодовуються та зазначена сума розрахована відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і її стягнення не залежить від проведення ремонту транспортного засобу.
Щодо доводів відповідачки, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка посилалася на необґрунтованість визначеного позивачем розміру втрати товарної вартості транспортного засобу, зазначаючи, що відповідний розрахунок здійснений із порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема у зв`язку із врахуванням заміни деталей, які, на її думку, не потребували фарбування та не впливали на зовнішній вигляд і експлуатаційні властивості автомобіля.
Разом із тим суд не знаходить підстав для висновку про необґрунтованість визначеного розміру втрати товарної вартості транспортного засобу.
Як убачається з матеріалів справи, розмір втрати товарної вартості автомобіля «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_3 , визначений у висновку щодо вартості матеріального збитку № 816/12-23 від 08 грудня 2023 року та становить 17 337,25 грн.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому відповідачкою не надано суду іншого висновку експерта чи оцінювача, іншого розрахунку втрати товарної вартості транспортного засобу або інших належних та допустимих доказів, які б спростовували визначений у висновку № 816/12-23 розмір втрати товарної вартості чи свідчили про неправильність проведеного розрахунку.
Саме по собі посилання відповідачки на те, що окремі деталі транспортного засобу не потребували фарбування та не впливали на його зовнішній вигляд або експлуатаційні властивості, без надання належних доказів на підтвердження неправильності здійсненого спеціалістом розрахунку, не є достатньою підставою для його відхилення.
Оцінивши висновок № 816/12-23 у сукупності з іншими наявними у справі доказами відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд не встановив обставин, які б свідчили про його необґрунтованість у частині визначення втрати товарної вартості транспортного засобу.
За таких обставин доводи відповідачки в цій частині суд відхиляє та вважає доведеним розмір завданої позивачу шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості автомобіля, у сумі 17 337,25 грн.
Щодо заперечень відповідачки стосовно заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує конкретні обставини цієї справи, характер спірних правовідносин, обсяг та складність виконаної представником позивача роботи, ціну позову, а також те, що справа не є складною за характером спірних правовідносин, не потребувала дослідження значного обсягу доказів чи вирішення складних фактичних або правових питань.
Суд також враховує, що розгляд справи не вимагав від представника позивача значних часових витрат, а предметом спору є стягнення втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 17 337,25 грн.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн не повною мірою відповідає критеріям реальності, розумності та співмірності таких витрат з огляду на складність справи, обсяг наданої правничої допомоги та ціну позову.
Ураховуючи наведене, а також заперечення відповідачки щодо розміру таких витрат, суд вважає обґрунтованим та співмірним покладення на відповідачку витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Таким чином, доводи відповідачки не спростовують обґрунтованості позовних вимог про стягнення втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 17 337,25 грн та не є підставою для відмови у задоволенні позову. Водночас доводи відповідачки щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує при вирішенні питання про розподіл судових витрат та вважає за необхідне зменшити суму таких витрат, що підлягає стягненню з відповідачки, з 12 000,00 грн до 5 000,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, проведенням експертизи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача шкоди у розмірі 17 337,25 грн підлягають задоволенню у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи наведені вище обставини, критерії реальності, розумності та співмірності таких витрат, характер та складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, витрачений на її виконання час, ціну позову, а також заперечення відповідачки щодо заявленого розміру цих витрат, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачки, з 12 000,00 грн до 5 000,00 грн.
Крім того, позивачем документально підтверджено понесення витрат у розмірі 3 500,00 грн за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля «NISSAN QASHQAI», р.н. НОМЕР_3 , що підтверджується квитанцією № ЗА9Н-ВС1Р-54T7-9A05 від 30 листопада 2023 року. Вказані витрати безпосередньо пов`язані з визначенням розміру завданої позивачу майнової шкоди та розглядом цієї справи, а тому також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Таким чином, з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн та витрати, пов`язані з проведенням оцінки матеріального збитку, у розмірі 3 500,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 435 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 17 337 (сімнадцять тисяч триста тридцять сім) грн 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. та витрати, пов`язані з проведенням оцінки матеріального збитку транспортного засобу, у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя       І.А. Усатова