Єдиний унікальний номер 317/1960/26
Провадження номер 2/317/1301/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Заярна М.А., до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами,

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Заярна М.А., звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами.
Позов обґрунтований тим, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Запорізької районної державної нотаріальної контори. При оформленні прав на спадкове майно нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок відсутні, у зв`язку з чим 24.03.2026 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.
Позивач та його представник до суду не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розглянути справу без її участі.
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, відзиву до суду не надав.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.
Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.01.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі, у вигляді: житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 158/2014 вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом прийняв – позивач ОСОБА_1 , про що ним складено заяву, зареєстровану 23.04.2014 за № 434.
Окрім позивача, спадкоємців за заповітом після померлої   ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , немає.
В матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 08 січня 2014 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області Ковтун Р.П., зареєстрований в реєстрі за № 18, відповідно до якого ОСОБА_2  зробила заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 .
Згідно з положеннями ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
На теперішній час заповіт від 08.01.2014, складений спадкодавицею ОСОБА_2 , є дійсним, ніким не оспореним.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 р. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.
Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 24 березня 2026 року вихідний № 380/02-31, позивачу, в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_3 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_2 .
Причиною для відмови у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії стало те, що документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, надані не були, право власності не зареєстровано.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.
Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок».
Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин.
Судом встановлено, що згідно з Договором купівлі-продажу від 13.12.1979 року, ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_4 будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено секретарем Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області 13.12.1979 за №83, що відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР (1963 року).
Даний договір складено згідно з п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УССР» від 31.10.1975 і п. 45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих» від 19.01.1976, ст. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат», де зазначено, що у населених пунктах, де немає нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють нотаріальні дії, крім іншого, посвідчують угоди (договори, довіреності та інше).
Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих,
затвердженої наказом МЮ УРСР 19.01.1976 № 1/5, нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, міських рад депутатів трудящих вчиняють голова, заступник голови або секретар.
Згідно з п. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , вбачається, що на земельній ділянці площею 592 кв.м., розташовані: літ. А – житловий будинок, загальною площею 37,3 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., літня кухня л. «Б», погріб з шийкою літ «пг», вбиральна літ «Е», сарай літ «Д», паркан №1, басейн №2.
Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно – це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації.
Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивача на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 182, 203, 1216-1218, 1220, 1222, 1233, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), інтереси якого представляє адвокат Заярна М.А. (РНОКПП2650315923, адреса: 69089, м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, буд. 6), до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (код ЄДРПОУ 24912102, місцезнаходження: 70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Соборна, буд. 23) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарським спорудами– задовольнити у повному обсязі.
Визнати за  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ «А», загальною площею 37,3 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., літня кухня л. «Б», погріб з шийкою літ «пг», вбиральна літ «Е», сарай літ «Д», паркан №1, басейн №2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова