Справа № 351/884/24
Номер провадження №2-о/351/2/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - Сегіна І.Р.,
присяжних - Костащука М.В.,
Гояна М.М.,
з участю секретаря - Бабшинської К.С.. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Заяву мотивує тим, що його племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитинства страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, є інвалідом з дитинства ІІ групи, за рівнем обмеження життєдіяльності має обмежене самообслуговування, не може контролювати свою поведінку, в зв`язку з чим потребує стороннього догляду.
Хворий ОСОБА_2 весь час проживає в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також були зареєстровані та проживали з ним: мати заявника - ОСОБА_3 , сестра заявника - ОСОБА_4 та він- ОСОБА_1 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його бабуся, мати заявника - ОСОБА_3 , які здійснювали за ним догляд. Де знаходиться батько ОСОБА_2 - невідомо.
23.10.2020р. Розпорядженням за № 238 Снятинської районної державної адміністрації його - заявника ОСОБА_1 призначено піклувальником неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_2 та зобов`язано створити належні умови для фізичного і духовного розвитку дитини, захисту його цивільних прав та інтересів, представляти його інтереси на час здійснення права на спадкування.
Висновком лікарської комісії медичного закладу щодло необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 97 від 16.01.2024р. встановлено, що хворий ОСОБА_2 проживає з ним - заявником за адресою - с. Тростянець та потребує постійного стороннього догляду. За рівнем обмеження життєдіяльності має обмежене самообслуговування, обмеження здатності контролювати свою поведінку.
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 489642 від 07.02.2024р. підтверджена ІІ група інвалідності ОСОБА_2 з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01.03.2026р. 
Довідка № 796 від 10.05.2024р. Управління соціального захисту населення Снятинського відділу адміністративного забезпечення Коломийської РДА, видана на його - заявника ім`я, засвідчує, що йому, ОСОБА_1 , відповідно до Закону України "Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею" призначено допомогу по догляду за ОСОБА_2 на період з 01.02.2024р. по 31.07.2024р.
Просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , встановити над ним опіку та призначити опікуном його - ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 10.09.2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено.
14.10.2024р. на адресу суду надійшов лист від Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" від 09.10.2024р. № 02/1112, відповідно до якого начальник філії Н.Михайлів просить надати експертам: медичну карту амбулаторного хворого КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР"; медичну карту стаціонарного хворого КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР" (при наявності); медичну карту амбулаторного хворого психіатричного кабінету КНП "Снятинська ЦРЛ"; медичну карту амбулаторного хворого територіальної поліклініки (сімейного лікаря). Дата огляду підекспертного ОСОБА_2 буде призначено після отримання філією зазначеної медичної документації.
17.10.2024р. на адресу заявника ОСОБА_1 судом направлено лист-вимогу про необхідність надання медичної документації амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 для подальшого скерування в експертну установу.
29.10.2024р. представником заявника, адвокатом Фармуга В.С., долучено до матеріалів справи амбулаторну карту № 5078 хворого ОСОБА_2 
17.02.2026р. на адресу суду надійшов лист від Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", відповідно до якого філією повернуто ухвалу суду від 10.09.2024р. щодо ОСОБА_2 , без виконання, в зв`язку з невиконанням клопотання від 09.10.2024р. № 02/1112. Також, повернуто медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_2 .
В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.
Представник особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною, в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 97 від 16.01.2024р. у хворого ОСОБА_2 обмежене самообслуговування та обмеження здатності контроювати свою поведінку.
Згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ № 489642 ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з дитинства.
У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Так, судово-психіатричну експертизу на визначення психічного захворювання у ОСОБА_2 не проведено, оскільки ухвалу суду про призначення судово-психіатричної експертизи від 10.09.2024р. повернуто без виконання, у зв`язку з невиконанням клопотання експертної установи.
Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 зроблено висновок, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК. Відповідно до статті 239 ЦПК суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Експертиза проводиться для встановлення наявності або відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій і керування ними. Правові, організаційні та фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон «Про судову експертизу». Відповідно до пункту 35 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи висновок експерта має бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання в рамках його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені питання, він дає відповідь за власною ініціативою. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству або суду. З аналізу наведених норм випливає, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі свідчень про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, в результаті чого у нього виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, заснований на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи про наявність у особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен досліджувати стан психічного здоров`я людини протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особистості, зробити висновок про наявність у особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого виникло таке захворювання, встановити повністю чи особа не спроможна результаті цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому із зазначених питань висновок експерта повинен бути повним і категоричним, і не може допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначено.
А тому, суд приходить до висновку, що висновок експерта, згідно якого б було визначено, що ОСОБА_2 має хронічний та стійкий психічний розлад, що давало б можливість суду відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України вирішувати питання про визнання фізичної особи недієздатною, у справі відсутній, експертній установі медичну документацію хворого ОСОБА_2 не надано.
Відтак, звернення заявника до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатнним, є необгрунтованим та передчасним, на підставі чого в задоволенні заяви про визнання особи недієздатною слід відмовити.
Щодо вимог заявника про встановлення опіки над ОСОБА_5 та призначення опікуна, суд зазначає наступне.
Статтею 41 ЦК України передбачено наслідки визнання фізичної особи недієздатною, одним з яких є встановлення опіки над такою особою.
Крім того, положеннями частини 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відтак, заявлені вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном заявника є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, а тому також не підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2, 3 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та керуючись ст.ст. 116, 293, 294, 295, 296, 298, 299, 300 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН

Присяжні Микола КОСТАЩУК

Микола ГОЯН