Справа №461/4382/26 
Провадження №2/461/2989/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Кротової О.Б.,
секретар судового засідання Петрушка І.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
10.06.2026 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025 у розумірі 22420грн, а також 2662,4 грн судового збору і 120,18грн витрат за надсилання стороні відповідача позовної заяви в паперовій формі листом з описом вкладення.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 10.04.2025 укладено кредитний договір (оферту) №09.04.2025-100002553. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 13000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 10.04.2025, строком на 70 днів за процентною ставкою: "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.01% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 1 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Економ". Відповідно до кредитного договору від 10.04.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 13000грн, строком на 70 днів, а ОСОБА_1 10.04.2025 отримано кредитні кошти у вказаному розмірі. Отже, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позову (05.06.2026) утворилась заборгованість у розмірі 22420грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11500грн, заборгованості по процентах в розмірі 5460грн, заборгованості по неустойці в розмірі 5460грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Враховуючи наведене, просить позов задоволити.
Ухвалою судді від 16.06.2026 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, надано учасникам справи строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
14.07.2026 представником відповідача - адвокатом Дмитруком М.О. подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в в частині вимог про стягнення процентів в розмірі 5460грн, а також неустойки в розмірі 5460грн, з наступних підстав. У відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.178 ЦПК України повідомляє, що ОСОБА_1 визнає позовні вимоги в частині дійсного отримання кредитних коштів та наявності заборгованості по тілу кредиту в сумі 11500грн. Однак заперечує вимоги в частині стягнення процентів та неустойки. Заперечуючи вимогу про стягнення неустойки, посилається на положення п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, де закріплено наступне:  у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, на його думку, згідно змісту зазначеної норми права, ОСОБА_1 повністю звільняється від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку в розмірі 5460грн, а разом із тим проценти в аналогічній сумі, оскільки такі підлягають під визначення "інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами..., за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами". Натомість, згадані нарахування підлягають списанню позивачем.
Представник позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Дмитрук М.О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення чи про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 10.04.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявки від 10.04.2025, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е537», укладено кредитний договір №09.04.2025-100002553 (кредитної лінії).
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п.3.1 пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 пропозиції).
В Заявці кредитного договору №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025 визначено, що реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 5355-28ХХ-ХХХХ-0217.
Відповідно до п.1, 2, 3, 4 Заявки кредитного договору №22.04.2024-100003371 від 24.04.2024 (кредитної лінії), дата надання/видачі кредиту - 10.04.2025, сума кредиту - 13000 грн, строк на який надається кредит - 70 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 18.06.2025
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.01% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 1 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів надалі - «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку..
Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,8% (денна процентна ставка)= (7298,2/13000)/70*100%. Проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховується шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п., 6, 7, 10-11 Заявки).
Також ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а також Графік щомісячних платежів за кредитним договором.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 08.06.2026 №791-0806 на картку номер НОМЕР_1 успішно перераховано кошти на суму 13000 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту №09.04.2025-100002553.
Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №09.04.2025-100002553 від 05.06.2026, заборгованість ОСОБА_1 становить 22420грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11500грн, заборгованості по процентах в розмірі 5460грн, заборгованості по неустойці в розмірі 5460грн.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено кредитний договір №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» надало відповідачу кошти в сумі 13000 грн строком на 70 днів, тобто до 18.06.2025, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором.
У підписаному відповідачем кредитному договорі №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Більше того, як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.178 ЦПК України ОСОБА_1 визнає позовні вимоги в частині дійсного отримання кредитних коштів та наявності заборгованості по тілу кредиту в сумі 11500грн.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відтак, суд враховує наведені у відзиві визнані відповідачем обставини як такі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не потребують додаткового доказування, оскільки будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо добровільності такого визнання чи його достовірності матеріали справи не містять. Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявність непогашеної заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 500 грн є встановленим.
Отже, спір у цій справі фактично зводиться до вирішення питання щодо правомірності заявлених позивачем до стягнення інших складових заборгованості, а саме процентів та неустойки, а також перевірки відповідності їх нарахування умовам укладеного договору та вимогам чинного законодавства.
Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача процентів, суд вважає таку правомірною, з огляду на наступне.
Як вже зазначалося вище, у підписаному відповідачем кредитному договорі №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до статей 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов та погодженні розміру плати за користування кредитними коштами, якщо такі умови не суперечать вимогам закону.
За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а їх розмір і порядок одержання визначаються договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України до кредитного договору застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено законом.
З наданого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №09.04.2025-100002553 від 05.06.2026, судом встановлено, що проценти нараховувалися відповідно до погодженого сторонами механізму їх обчислення, виходячи із суми кредиту, кількості днів фактичного користування кредитом та процентної ставки, визначеної договором для відповідного періоду користування кредитом.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного або надзвичайного стану та протягом 30 днів після його припинення позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, закон прямо встановлює обов`язок кредитодавця: списати штрафи, списати пеню, списати інші платежі, які були нараховані саме через прострочення виконання кредитного договору починаючи з 24 лютого 2022 року. Це означає, що якщо у виписці про стан заборгованості наявний штраф, пеня або інші санкції за несвоєчасну оплату, нараховані після початку повномасштабної війни, боржник має право вимагати їх виключення із загальної суми боргу. Водночас ця норма не поширюється на тіло кредиту та законні проценти за користування кредитними коштами.
Таким чином, законодавець запровадив спеціальний правовий режим захисту позичальників на період дії воєнного стану, який стосується виключно відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Метою зазначених положень є звільнення боржника від негативних майнових наслідків прострочення виконання зобов`язання в умовах воєнного стану, а не припинення самого зобов`язання за кредитним договором чи звільнення від обов`язку повернути отримані кредитні кошти та сплатити плату за їх правомірне використання.
За своєю правовою природою проценти, передбачені статтями 1048, 1054 ЦК України, є платою за користування кредитними коштами, а не видом цивільно-правової відповідальності. Натомість проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, штраф і пеня є заходами відповідальності, які застосовуються саме у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.
Отже, дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не поширюється на обов`язок позичальника повернути суму основного боргу та сплатити договірні проценти, які є складовою основного зобов`язання та становлять плату за користування кредитом відповідно до погоджених сторонами умов договору. Вказана норма звільняє позичальника виключно від відповідальності за прострочення виконання такого зобов`язання, а саме від сплати інфляційних втрат, трьох процентів річних, передбачених статтею 625 ЦК України, а також штрафу, пені та інших платежів, що були нараховані саме у зв`язку з простроченням виконання кредитного зобов`язання.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.
Водночас, у зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 5460 грн слід відмовити.
Враховуючи, що відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 11500грн та заборгованість по процентах в розмірі 5460грн.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судового збору в розмірі 2014,02 грн. 
Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 274-279, 354 ЦПК України, cуд, -
у х в а л и в :
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №09.04.2025-100002553 від 10.04.2025 у розмірі 16960 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 2014,02 грн (дві тисячі чотирнадцять гривень дві копійки) судового збору та 120,18грн (сто двадцять гривень вісімнадцять копійок) витрат за надсилання стороні відповідача позовної заяви в паперовій формі листом з описом вкладення..
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складений 22.07.2026.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, електронна пошта: info@sgroshi.com, номер телефону: 063 073 1405;
представник позивача: Балюх Євген Олександрович, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, РНОКПП НОМЕР_2 , номер телефону: НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , номер телефону: НОМЕР_5 .
представник відповідача:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 , номер телефону: НОМЕР_7 .

Суддя          Ольга КРОТОВА