справа № 753/1129/26
головуючий у суді І інстанції Скуба А.В.
провадження № 33/824/2730/2026
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА
Іменем України

05 серпня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Чертової О.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дмитренка Олени Олегівни на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2026 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
в с т а н о в и в :
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 03 січня 2026 року приблизно о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Старобориспільська у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, блідість шкіри обличчя, зіниці очей погано реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря - нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Дмитренко О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2026 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відмова від якого конкретного виду огляду (на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння) інкриміновано підзахисному, а також не зазначено жодних дій (бездіяльності) щодо відмови підзахисного від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено 03 січня 2026 року о 13:50 год., однак відеозаписом підтверджується, що значно раніше о 13:46 поліцейські вже перебувають біля автомобілю підзахисного, який не рухається.
Відеозаписи не відображають ані зупинення транспортного засобу, ані виконання підзахисним технічних функцій водія, ані будь-яке інше підтвердження факту керування ним транспортним засобом.
Навпаки, відеозаписом підтверджується, що працівники поліції під`їхали до припаркованого автомобілю підзахисного.
Ненадання суду відповідних матеріалів відеофіксації свідчить про відсутність у справі належних доказів керування підзахисним автомобілем.
Матеріали справи не містять жодних доказів реального існування підстав зупинення транспортного засобу.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені наступні ознаки наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, блідість шкіри обличчя, зіниці очей погано реагують на світло.
Проте, відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 весь час поводить себе спокійно, врівноважено, адекватно, чітко відповідає на всі питання патрульних поліцейських, виконує їх вимоги, висловлює свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.
Вказує, що поліцейські не перевіряли у підзахисного реакцію зіниць очей на світло, останній пояснив природну блідніть шкіри обличчя (що викликано контузіями та пораненнями) та продемонстрував чітку координацію рухів (доторкнувся кінчику носу).
Більше того, блідість шкіри обличчя та зіниці очей погано реагують на світло не є ознаками наркотичного сп`яніння, вичерпний перелік яких передбачений п. 4 розділу І Інструкції N 1452/735.
Відеозаписами підтверджується, що єдиною підставою вимоги поліцейських про проходження огляду підзахисним є виявленні ними факти неодноразового складання поліцейськими раніше протоколів стосовно підзахисного за керування в стані наркотичного сп`яніння.
У матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння із зазначенням часу складання 13 год. 50 хв., але відеозаписами підтверджується, що поліцейські у зазначений час не складали направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.
Матеріали справи не містять жодного документу про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та/або передачу транспортного засобу іншому водію, що свідчить про надуманість інкримінованого йому стану наркотичного сп`яніння.
Надані відеозаписи не відповідають встановленим у законодавстві вимогам безперервності відеозйомки, що здійснюється працівниками поліції.

У судовому засіданні 24 червня 2026 року ОСОБА_1 пояснив апеляційному суду, що того дня він їхав у село з дружиною, його зупинили працівники поліції, не повідомили про причину зупинки та після того як з`ясували, що відносно нього вже були складені раніше протоколи за статтею 130 КУпАП, хоч провадження і було закрито судом, запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
05 серпня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Дмитренко О.О. про відкладення розгляду справи, призначеного на 05 серпня 2026 року, для забезпечення явки ОСОБА_1 , посилаючись на те, що у нього погіршилося самопочуття.
Вирішуючи подане клопотання, суд ураховує, що у судовому засіданні 24 червня 2026 року ОСОБА_1 був присутній та надав суду пояснення по суті справи, а згідно з частиною 6 статті 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , у присутності його захисника - адвоката Дмитренко О.О.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дмитренко О.О. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано відеоматеріал, на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився на узбіччі дороги, за кермом якого заходився ОСОБА_1 .
Працівник поліції запитав ОСОБА_1 куди він прямує, а ОСОБА_1 відповів, що іде у село повністю завантажений (в автомобілі знаходилося багато речей).
Працівник поліції за даними АРМОР з`ясував, що відносно ОСОБА_1 вже складалися протоколи за статтею 130 КУпАП.
Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (03:13 хв. відеозапису).
ОСОБА_1 заперечував факт перебування його у стані наркотичного сп`яніння, сказав, що переніс декілька контузій.
Працівник поліції повторно запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (07:07 хв. відеозапису).
ОСОБА_1 сказав, що нікуди не хоче іхати (07:42 хв. відеозапису), нікуди не поїде (08:22 хв. відеозапису), не довіряє лабораторії, самостійно звернеться для проходження огляду. Зазначив, що лише недавно відносно нього був суду за статтею 130 КУпАП і він звертався до лабораторії «Діла» для підтвердження того, що він не вживає наркотичні речовини.
Працівник поліції повторно запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (11:50 хв. відеозапису).
ОСОБА_1 відповів, що не хоче, вимагав провести огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Сказав що не відмовляється від огляду, але це займе багато часу, а він поспішає (12:50 хв. відеозапису).
Апеляційний суд враховує, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1  від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.
Також з указаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції.
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставив свій підпис та зазначив: «З протоколом не згодний, рухався повністю тверезий», не вказав будь-яких заперечень відносно обставин, які викладені у вказаному протоколі.
У судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційним судом ОСОБА_1 також пояснив, що керував транспортним засобом та їхав у село повністю завантаженим автомобілем.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито виявлені у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками поліції виявлені та перевірені не були, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 3 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 4 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Апеляційний суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 4 розділу І Інструкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що блідість шкіри обличчя та зіниці очей погано реагують на світло не є ознаками наркотичного сп`яніння, повністю спростовуються змістом пункту 4 Розділу І Інструкції, який відносить до ознак наркотичного сп`яніння: неприродну блідість обличчя та звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

Щодо доводів захисника ОСОБА_1 про те, що з відео не вбачається, що він порушив правила ПДР, що могло б бути підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції, то апеляційний суд відхиляє такі доводи, оскільки відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Щодо доводів про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від подальшого керування автомобілем, то такі доводи не спростовують висновок суду про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме: факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису апеляційним судом відхиляються, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема і відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.
Крім того, апелянтом не обґрунтовано, які саме важливі для правильного вирішення справи обставини не були зафіксовані на відео та не надані суду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дмитренка Олени Олегівни залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова