Справа № 372/5230/25 
Провадження 2-292/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Рабчуна Р.О.,
при секретарі судового засідання Сікорській М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОБУХІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ В ОБУХІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, про визнання батьківства,
В С Т А Н О В И В:
В вересні 2025 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він та відповідачка ОСОБА_2 перебували у близьких стосунках. Навесні 2015 року між сторонами виник конфлікт, у зв`язку з чим вони припинили спілкування та фактичні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки народилася дитина, про народження якої позивач не знав. При державній реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені до актового запису про народження зі слів матері. Влітку 2024 року відповідачка приїхала з Німеччини, і сторони випадково зустрілися. Під час зустрічі відповідачка повідомила позивача про те, що він є батьком її сина. З метою підтвердження свого батьківства позивач та відповідачка звернулися до медико-генетичного центру «Мама Папа», де було проведено молекулярно-генетичне (ДНК) дослідження. На проведення зазначеного дослідження відповідачка надала свою згоду. Відповідно до висновку дослідження, ймовірність батьківства позивача становить 99,999999 %. Після отримання зазначеного висновку позивач звертався до відповідачки з пропозицією врегулювати питання щодо юридичного оформлення його батьківства, однак згоди між сторонами досягнуто не було. У зв`язку з неможливістю врегулювати спір у добровільному порядку позивач звернувся до суду з даним позовом.
02 лютого 2026 року було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. 
Відповідачка та її представниця у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявні заяви, у яких вони просять розглянути справу без їх участі.
Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо вимог викладених в позовній заяві не заперечила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Батьками записано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 
Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 09.09.2024 року № 44313 Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама папа», ймовірність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , складає 99,9999999 %.
Положеннями ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР№789-XIIвід 27.02.1991року встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Ст. 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.
Згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15.04.2021, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Отже, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява № 62257/15) зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Крім того, згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховним Судом у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 642/6007/16 зроблено правовий висновок про те, що доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можна будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.
На підставі викладеного та враховуючи встановлені судом обставини, а саме, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 09.09.2024 року № 44313 Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама папа», суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання позивача батьком дитини та внесення відповідних відомостей в актові записи про народження та про внесення до даного актового запису відомостей про ОСОБА_1 як про батька дитини.
Оцінюючи надані у справі докази, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про те, що позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОБУХІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ В ОБУХІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, про визнання батьківстває обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 11, 81, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОБУХІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ В ОБУХІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, про визнання батьківства задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язати ОБУХІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ В ОБУХІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ внести зміни до актового запису № 24 від 17 листопада 2016 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши в графі «батько» дитини- ОСОБА_1 , в графі «прізвище» дитини - ОСОБА_5 , в графі ім`я - ОСОБА_6 в графі «по - батькові» - ОСОБА_7 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 13.07.2026 року.

Суддя      Р.О. Рабчун