13.07.2026 Справа № 756/17833/25

Унікальний номер 756/17833/25
Номер провадження 2/756/2276/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Белоконна І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 
УСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») через свого представника звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у розмірі 66944,84 грн та судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 3882119, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн, стороком на 15 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом,
Також, 22.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 103803888, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договорів свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 66944,84 грн.
28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021.
29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 29-12/2021-45, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 103803888 від 22.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі до відповідача за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 та Договором про споживчий кредит № 103803888 від 22.09.2021.
Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості ТОВ «Фінансова Компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 та Договором про надання споживчого кредиту № 102259807 від 14.10.2021 у загальному розмірі 66974,86 грн, а також судові витрати.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. 
Станом на 13.07.2026 відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.09.2021 між ТОВ «Мілоан»(позичальник) та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3882119, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5,00 % щоденно.
ТОВ «Мілоан»виконало свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 та перерахувало відповідачу обумовлену договором суму у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 792689е7-с7с3-42ее-b3f3-ebf31fcacfe6_637678467312030446 від 21.09.2021.
Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 32709,86 грн, яка складається із: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 27959,86 - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги.
22.09.2021 між ТОВ «Мілоан» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір про споживчий кредит № 103803888, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5,00 % щоденно.
ТОВ «Мілоан»виконало свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 103803888від 22.09.2021 та перерахувало відповідачу обумовлену договором суму у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 8f660d9e-7dc1-438a-a5be-477d1109eace_477d1109eace_637679390449252071 від 22.09.2021.
Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 103803888 від 22.09.2021, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 34265,00 грн, яка складається із: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29265,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. 
28.12.2021 між ТОВ «Мілоан»та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72 за умовами якого за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копією реєстру боржників до Договору факторингу 28-12/2021-72 від 28.12.2021.
29.12.2021 між ТОВ «Мілоан»та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір фаторингу № 29-12/2024-45, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 103803888 від 22.09.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копією реєстру боржників до Договору факторингу № 29-12/2024-45 від 29.12.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі до відповідача за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 та Договором про споживчий кредит № 103803888 від 22.09.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копіями реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023.
На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал Банк» надав лист та виписки по карткововму рахунку, якими підтверджується факт належності відповідачу ОСОБА_1 платіжної картки НОМЕР_1 та зарахування коштів за вище вказаними кредитними договорами.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами відповідно до договорів факторингу та договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеними з первісними кредиторами.
Вказані договори факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Суд не погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитними договорами з огляду на наступне.
Стосовно суми заборгованості по процентам суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Системний аналіз положень пп. 1.1 - 1.4 Договору про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 щодо порядку та строку кредитування (15 днів), пп. 2.3. - 2.3.1.2. договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 21.09.2021 та закінчився 06.10.2021 (15 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Отже, відсотки за користування кредитом становлять 3750,00 грн (5000,00х5,00%х15 днів) (визначені п. 1.6. договору) та 15000,00 грн (5000,00х5%х60 днів).
Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 складає 23500,00 грн, яка складається: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18750,00 - заборгованість за відсотками.
Як вбачається з Договору про споживчий кредит № 103803888 від 22.09.2021, сторонами погоджено строк кредитування 30 днів (п. 1.3 Договору), також сторонами погоджено пролонгацію строку кредитування (п. 2.3. - 2.3.1.2 Договору).
З урахуванням положень пп. 1.1 - 1.4 договору щодо порядку та строку кредитування (15 днів), пп. 2.3. - 2.3.1.2. договору щодо пролонгації (60 днів), наявні підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 22.09.2021 та закінчився 22.10.2021 (30 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Отже, відсотки за користування кредитом становлять 7500,00 грн (5000,00х5%х30 днів) (визначені п. 1.6. договору) та 15000,00 грн (5000,00х5%х60 днів).
Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за Договором про споживчий кредит № 103803888 від 22.09.2021 становить 27500,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22500,00 грн - заборгованість за відсотками.
Відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися зобов`язань за кредитними договорами.
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 51000,00 грн, яка складається з наступного:
-заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 у розмірі 23500,00 грн, з яких: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18750,00 - заборгованість за відсотками;
-заборгованість за Договором про споживчий кредит№ 103803888 від 22.09.2021 у розмірі 27500,00 грн, з яких: 5000,00грн - заборгованість за тілом кредиту; 22500,00 грн - заборгованість за відсотками;
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом представником позивача сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0569370085 від 28.10.2025.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1844,61 грн (51000,00х2422,40/66974,86).
Також представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
У зв`язку з чим, враховуючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд уважає правильним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ - 44276926; місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3882119 від 21.09.2021 у розмірі 23500 (двадцять три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок та заборгованість за Договором про споживчий кредит№ 103803888 від 22.09.2021 у розмірі 27500 (двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ - 44276926; місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1844 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) гривні 61 копійка та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
У інші частині позовних вимог та судових витрат - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя         І.В. Белоконна