Справа № 932/1808/26
Провадження № 2/201/3953/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

15 липня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С., 
за участю секретаря судового засідання Лучковської Я.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» про визнання договору іпотеки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

20.10.2021 року між Акціонерним товариством «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» (далі – АТ «АБ «РАДАБАНК») і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» (далі – ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» ) укладено кредитний договір № 28021/ЮКР-579/0, виконання зобов`язань за яким забезпечено, зокрема, іпотечним договором, укладеним між банком та позивачем як майновим поручителем, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2024 року у справі № 904/3426/24 ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 року з поручителя ОСОБА_2 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 854 103,92 грн, на виконання якого відкрито виконавче провадження № 79167970. 
На думку позивача, оскільки банк реалізував своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогами до боржника та поручителя і отримав відповідне судове рішення, а боржника визнано банкрутом, основне зобов`язання припинилося або вичерпало себе як підстава для існування іпотеки, а тому відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека є такою, що припинилася, а подальше збереження обтяження є неправомірним обмеженням права власності позивача.

Предмет позову

визнати припиненим договір іпотеки № 28021/ЮКР-579/0-1-7/02-1 від 28.10.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дубовенко В.О., зареєстрований в реєстрі за № 958, укладений між позивачем та відповідачем для забезпечення кредитного договору № 28021/ЮКР-579/0 від 20.10.2021 року.

Заяви та клопотання учасників справи

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву від 27.04.2026 представник банку Богомаз Н.О. вказала, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості з поручителя та відкриття ліквідаційної процедури щодо боржника не є передбаченими законом підставами для припинення основного зобов`язання чи забезпечувальної іпотеки, а рішення суду про стягнення заборгованості з поручителя станом на час подання відзиву не виконано. 13.06.2025 року АТ «АБ «РАДАБАНК» звернувся до Соборного районного суду м. Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет спірної іпотеки (справа № 201/7447/25), розгляд якої триває, що свідчить про фактичну реалізацію банком забезпечувального права, а не про відмову від нього.

Рух справи

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 24.04.2026 справу передано за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра (а.с. 32).
Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 10.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.05.2026 року (а.с. 40).
Під час підготовчого засідання позивачем 02.06.2026 року заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, за наслідками розгляду клопотання, ухвалою суду від 05.06.2026 в задоволенні клопотання відмовлено (а.с. 119).
Позивач у судове засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надав додаткові пояснення про те, що строк виконання зобов`язання закінчився 18.10.2023, кредитор звернувся із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 13.06.2025, через 1 рік і 8 місяців після спливу виконання зобов`язань та не навів обґрунтування початку обчислення строків звернення стягнення на предмет іпотеки, просив відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без його участі (а.с. 137 – 141). 
Представник відповідача у судове засідання надав заяву, у якій проти позовних вимог заперечував, проси відмовити у їх задоволенні, справу розглядати без його участі (а.с. 143).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20.10.2021 року між АТ «АБ «РАДАБАНК» та ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» укладено кредитний договір № 28021/ЮКР-579/0, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 13 600 000,00 грн зі сплатою процентів за Базовою процентною ставкою у розмірі UIRD (3m) + 6% річних (13,21% річних на дату укладення) та компенсаційною ставкою 3% річних у межах державної програми «Доступні кредити 5-7-9%», з кінцевим терміном повернення кредиту 18 жовтня 2023 року (кредитний договір, а.с. 12-14). Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено забезпечення виконання зобов`язань позичальника, зокрема, порукою ОСОБА_2 (договір поруки № 28021/ЮКР-579/0-П1) та іпотекою належного ОСОБА_1 нерухомого майна (пункт 2.1.7 кредитного договору (а.с. 12 - 22).
28.10.2021 року між АТ «АБ «РАДАБАНК» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 28021/ЮКР-579/0-1-7/02-1 (житлової нерухомості), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дубовенко В.О. за реєстровим № 958 (іпотечний договір, а.с. 8-11). Предметом іпотеки за цим договором визначено квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку належить іпотекодавцю на підставі договору інвестування житлового будівництва від 21.03.2005 та акта приймання-передачі квартири від 27.05.2010 (пункт 1.2 іпотечного договору. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами у розмірі 2 504 466,00 грн (пункт 1.3 іпотечного договору (а.с. 8-11). 
Одночасно з укладенням іпотечного договору приватним нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного нерухомого майна, зареєстровану в реєстрі за № 959. Договір підписано зі сторони Банку заступником Голови Правління Стояновим С.Б. на підставі довіреності, а зі сторони іпотекодавця – особисто ОСОБА_1 ; справжність підпису дружини іпотекодавця – ОСОБА_3 , яка надала згоду на передання майна в іпотеку, засвідчено нотаріально (пункт 2.1.4 іпотечного договору).
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів банк звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до боржника та поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 854 103,92 грн. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2024 року у справі № 904/3426/24 відкрито провадження про банкрутство ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА»; ухвалою від 13.11.2024 року в цій справі визнано грошові вимоги АТ «АБ «РАДАБАНК» до боржника з включенням до відповідних черг задоволення вимог кредиторів; постановою від 17.12.2024 року ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, яка станом на час ухвалення цього рішення не завершена.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 року у справі № 904/3426/24 (904/3306/24) з поручителя ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «АБ «РАДАБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 28021/ЮКР-579/0 від 20.10.2021 року у розмірі 3 854 103,92 грн, з яких 3 329 609,30 грн – заборгованість за кредитом, 524 494,62 грн – прострочена заборгованість за відсотками, а також судові витрати у розмірі 46 249,25 грн (постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 56-62). 
На підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. постановою від 23.09.2025 року відкрито виконавче провадження № 79167970 (а.с. 64).
Доказів фактичного виконання зазначеного судового рішення, погашення заборгованості чи закінчення виконавчого провадження матеріали справи не містять.
Як свідчать відомості з ЄДРСР 13.06.2025 року АТ «АБ «РАДАБАНК» звернулося до Соборного районного суду м. Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за спірним іпотечним договором, провадження в якій відкрито ухвалою суду від 20.06.2025 року (справа № 201/7447/25)
Ухвалою суду від 18.05.2026 року провадження у справі зупинене до набрання законної сили судового рішення у справі № 932/1808/26 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Радабанк» про визнання договору іпотеки припиненим.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2024 року у справі № 904/3426/24 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (49069, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 21322127) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ ГРУП УКРАЇНА" (49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 4; ідентифікаційний номер юридичної особи 39836678) на суму: 1 черга - 6 056, 00 грн. (витрати по сплаті судового збору); 4 черга - 3 854 103,93 грн. (заборгованість по кредиту та відсотках). 6 черга - 25 000,00 грн. (штраф). Включено окремо вимоги АТ "АБ "РАДАБАНК" (ідентифікаційний код 21322127) для позачергового задоволення в розмірі 681 470,00 грн., як забезпечені.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2024 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ ГРУП УКРАЇНА" (49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 4; ідентифікаційний номер юридичної особи 39836678) - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 17.12.2025 (а.с. 72-75).

2. Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.
Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV іпотека – вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини п`ятої статті 3 цього Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено вичерпний перелік підстав припинення іпотеки: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрата) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Такими підставами згідно зі статтями 599-601, 604-609 ЦК України є виконання, проведене належним чином, передання відступного, зарахування зустрічних однорідних вимог, за домовленістю сторін, неможливість виконання, поєднання боржника і кредитора в одній особі, смерть фізичної особи чи ліквідація юридичної особи – сторони зобов`язання. Чинне цивільне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання ані з фактом ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості, ані з відкриттям ліквідаційної процедури щодо боржника як такої.
Такий правовий підхід узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17, згідно з яким наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. 
Аналогічну позицію Верховний Суд України висловлював і раніше у постановах від 03.02.2016 (провадження № 6-1080цс15) та від 09.09.2014 (справа № 922/3658/13, провадження № 3-71гс14), а Касаційний цивільний суд Верховного Суду – у постанові у справі № 204/3806/20 щодо порядку припинення обтяжень відповідно до статей 43, 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яка передбачає, що припинення обтяження реєструється саме на підставі рішення суду або заяви обтяжувача про припинення обтяження за наявності підстав для цього, а не автоматично внаслідок відкриття ліквідаційної процедури боржника.
Станом на час розгляду справи заборгованість ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» за кредитним договором № 28021/ЮКР-579/0 від 20.10.2021 року не погашена. 
Судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя ОСОБА_2 не виконано, на його виконання відкрите виконавче провадження № 79167970. 
Ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості чи відкриття виконавчого провадження не є доказом фактичного, належного виконання зобов`язання в розумінні статті 599 ЦК України і, відповідно, не тягне його припинення.
Визнання ТОВ «ЕМ ГРУП УКРАЇНА» банкрутом і відкриття щодо нього ліквідаційної процедури також не віднесено законом до підстав припинення основного грошового зобов`язання чи похідної від нього іпотеки. 
Натомість включення грошових вимог банку до реєстру вимог кредиторів боржника ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2024 року у справі № 904/3426/24 підтверджує наявність і розмір невиконаного зобов`язання та є одним з передбачених законодавством про банкрутство способів задоволення вимог кредитора, який не виключає паралельної реалізації кредитором права звернення стягнення на забезпечувальне майно за іншим, окремим позовом, як це й було вчинено Банком у справі № 201/7447/25.
Доводи позивача про те, що банк вже «реалізував» усі належні йому права виключно шляхом стягнення заборгованості з боржника та поручителя, спростовуються встановленою судом обставиною одночасного розгляду справи № 201/7447/25 за позовом банку про звернення стягнення на предмет спірної іпотеки, що свідчить про послідовну реалізацію панком права іпотекодержателя, а не про відмову від забезпечення.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 23.10.2017 року у справі № 910/23070/17 суд відхиляє як така, що не є релевантною до обставин цієї справи, оскільки зазначена постанова стосується правовідносин, які виникають внаслідок добровільного виконання майновим поручителем забезпеченого зобов`язання боржника, тоді як у цій справі відсутні докази виконання (погашення) забезпеченого зобов`язання позивачем як іпотекодавцем чи будь-якою іншою особою.
Оскільки чинність заборони відчуження предмета іпотеки є похідною від дійсності самого іпотечного договору, а передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку» підстави для визнання цього договору припиненим відсутні, доводи позивача про порушення збереженням обтяження його права власності, гарантованого статтею 319 ЦК України, є необґрунтованими.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 а є недоведеними, тому задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 247, 251, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» про визнання договору іпотеки припиненим – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 липня 2026 року.

Суддя О.С. Наумова