ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 925/222/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючий), Булгакової І. В., Власова Ю. Л., 

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О., 
представників учасників справи:
позивача - не з`явився, 
відповідача - Махарінець В. І. (самопредставництво),

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жужоми 3" та Акціонерного товариства "Черкасиобленерго"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жужоми 3"
до Акціонерного товариства "Черкасиобленерго"
про визнання недійсними пунктів договору та зобов`язання вчинити певні дії.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жужоми 3" (далі - ОСББ "Жужоми 3", ОСББ, позивач) звернулося до суду з позовом до Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі за текстом - АТ "Черкасиобленерго", Товариство, відповідач) про:
- визнання недійсними з моменту укладення пунктів 1.1, 1.2 додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282 з моменту укладення договору, зокрема, в частині, що стосується лічильника типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та лічильника типу NIK 2303 LARKIT №8047850);
- зобов`язання АТ "Черкасиобленерго" здійснити перерахунок ОСББ "Жужоми 3" обсягів розподіленої електричної енергії згідно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 №7282 на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT №8499558, без урахування показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850, за період із 01.12.2022 до моменту ухвалення рішення у справі.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСББ наголошує на незаконності включення загальнобудинкових лічильників обліку до переліку розрахункових та неправильному підходу, визначеному сторонами, зокрема, щодо використання загальнобудинкових лічильників для обліку обсягу розподіленої електричної енергії ОСББ. Позивач вказує на наявність у будинку різних точок розподілу та продажу електричної енергії, 2 (двох) типів споживачів: власників квартир та ОСББ. За твердженням позивача, віднесення відповідачем загальнобудинкових лічильників у Додаток 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282, укладеного між ПАТ "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаська міська філія" та ОСББ "Жужоми 3" суперечить актам законодавства.

1.3. Позивач також вказує про те, що що передає відповідачу показники про обсяги розподіленої електричної енергії у багатоквартирному будинку за лічильниками NIK 2303 LАRKIT № 8499507 та NIK 2303 LАRKIT № 8499558, встановленими у ВРП-0,38 кВ ГРЩ-1, однак, відповідач при обліку кількості розподіленої електричної енергії використовує загальнобудинкові лічильники, а саме: NIK 2303 LАRKIT № 8044557 та NIK 2303 LАRKIT № 8047850, які фактично здійснюють облік спожитої електричної енергії, як ОСББ так і власниками квартир багатоквартирного будинку по вул. Жужоми, 3, у м. Черкаси.

1.4. Позивач вважає помилковим тлумаченням відповідачем Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та ототожненням ОСББ із усіма співвласниками багатоквартирного будинку.

2. Короткий зміст судових рішень
2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 у справі № 925/222/25 (суддя Гладун А. І.) яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 (колегія суддів: Ходаківська І. П., Демидова А. М., Євсіков О. О.) позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано АТ "Черкасиобленерго" здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії ОСББ "Жужоми 3" згідно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282 на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT № 8499558, без урахування показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850, за період з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення у справі.
Відмовлено у задоволенні вимоги ОСББ "Жужоми 3" до АТ "Черкасиобленерго" про визнання недійсними з моменту укладення пунктів 1.1, 1.2 додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282 з моменту укладення договору, зокрема, в частині, що стосується лічильника типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та лічильника типу NIK 2303 LARKIT №8047850).
Стягнуто з АТ "Черкасиобленерго" на користь ОСББ "Жужоми 3" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг
3.1. ОСББ "Жужоми 3" не погодившися із висновками судів у частині відмови у задоволенні позовних звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: рішення Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 у цій справі в частині вирішення вимог про визнання недійсними з моменту укладення пунктів 1.1, 1.2 додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" до договору скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; в іншій частині ухвалені судові рішення залишити без змін.

3.2. Також не погоджуючись із ухваленими судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог АТ "Черкасиобленерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить: рішення Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 у ці справі в частині вимог про зобов`язання Товариство здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії ОСББ "Жужоми 3" згідно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282 на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії № 8499507 та лічильника № 8499558 тип NIK 2303, без урахування показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії № 8044557 тип NIK 2303 та № 8047850 тип NIK 2303 за період з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення у справі скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити; в іншій частині ухвалені судові рішення залишити без змін.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи осіб, які подали касаційні скарги
4.1.1. Касаційна скарга ОСББ подана на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.1.2. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги ОСББ із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України позивач зазначає, що суди у вирішенні цього спору (в частині вимог про визнання недійсними пунктів Додатка 3 до договору) не врахували висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20 та від 24.02.2026 у справі № 925/175/25 (щодо можливості визнання недійним пунктів додатку 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії)

4.1.3. Крім того, на думку ОСББ, суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.07.2018 у справі № 920/422/17, від 11.09.2018 у справі № 920/208/17, від 28.01.2021 у справі № 920/178/19, від 10.11.2022 у справі № 922/2666/21, від 25.10.2022 у справі № 922/2699/21, від 10.04.2024 у справі № 922/1242/23 та від 12.06.2024 у справі № 922/3886/23 (щодо неможливості здійснення розрахунків із позивачем (ОСББ) на підставі показників загальнобудинкових лічильників при наявності в будинку різних точок продажу електричної енергії та тарифних груп, які згідно з вимогами Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ); щодо необхідності здійснення розрахунків за спожиту ОСББ електричну енергію на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, що знаходиться у власності ОСББ, до яких відносяться пристрої забезпечення освітлення місць загального користування, роботи ліфтів, тощо).

4.1.4. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України ОСББ "Жужоми 3" вказує про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування положень пунктів 6, 8, 9 частини першої статті 1, частин першої, другої, п`ятої статті 13, частини другої статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", частини другої статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", пункту 1.1.2. розділу 1 та пункту 10.2.14. розділу X ПРРЕЕ, пунктів 5.1.10, 5.1.19, 5.1.21 Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - ККОЕЕ).

4.1.5. За твердженням позивача, суди дійшли помилкових висновків про відповідність пунктів Додатку 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282 вимогам чинного законодавства та безпідставно виснували, що визнання недійними пунктів додатку 3 до Договору призводить до необхідності внесення змін до інших пунктів договору та проектних рішень. Водночас визнання недійсними пунктів .1, 1.2 додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" для споживача (ОСББ) не змінить ані майданчиків комерційного обліку електричної енергії за договором, ані порядку розрахунків.

4.1.6. В цій частині суди не взяли до уваги, що відповідно до правових висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 920/208/17 та від 18.07.2018 у справі № 920/422/17 використання лічильників, що обліковують електричну енергію на технічні цілі ОСББ як розрахункових, за умови наявності їх в проектних рішеннях, можливе без внесення будь-яких змін до проектних рішень щодо виключення з них загальнобудинкових лічильників.

4.1.7. На переконання позивача, визнання недійсним інших пунктів договору у спірному випадку не є необхідним, оскільки фізично загальнобудинкові лічильники не демонтуються, а залишаються та можуть бути використані для контролю споживання електроенергії усіма споживачами будинку. При цьому, питання щодо їх демонтажу не ставилося у межах цього спору і вказані лічильники залишаються у додатку 2 до договору та інших додатках, а їх використання є можливим задля контролю обсягів споживання електричної енергії усіх споживачів будинку, які фактично приєднані через загальнобудинкові лічильники. Межа балансової належності також не підлягатиме зміні, оскільки загальнобудинкові лічильники залишаються на встановлених місцях, однак, не будуть використовуватися, як розрахункові за договором.

4.1.8. Касаційна скарга АТ "Черкасиобленерго" подана на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

4.1.9. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України відповідач зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування статей 15, 16, 626, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положень підпункту 2.3.3 пункту 2.3, підпункту 2.2.5 пункту 2.5. розділу ІІ ПРРЕЕ та пункту 5.2.1 Розділ 5 ККОЕЕ у сукупності з положеннями частинами першою, другої статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", частиною другою статті 382 ЦК України та пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

4.1.10. За твердженням відповідача висновки Верховного Суду щодо зазначених вище норм підлягають формуванню, зокрема, у такому контексті:
- щодо можливості суду задовольнити вимоги про зобов`язання оператора системи розподілу здійснити перерахунок обсягів електричної енергії без урахування показників чинних вузлів комерційного обліку, за відсутності зміни або визнання недійсними відповідних умов договору, у т.ч. і за відсутності встановлених порушень ПРРЕЕ та ККОЕЕ;
- щодо формування судом нового порядку здійснення комерційних розрахунків за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії в порушення вимог статей 15,16, 626, 627 ЦК України.

4.1.11. На переконання АТ "Черкасиобленерго", суди задовольняючи вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії ОСББ "Жужоми 3" згідно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2022 № 7282 на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT № 8499558, без урахування показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850, фактично визначили іншій порядок комерційного обліку електричної енергії, ніж встановлений нормативними актами НКРЕКП (ПРРЕЕ, ККОЕЕ) та чинними умовами договору. Ухвалюючи судові рішення в цій частині суди фактично встановили власний алгоритм визначення обсягів розподіленої електричної енергії, який не передбачений ПРРЕЕ, ККОЕЕ та чинним договором, що свідчить про вихід за межі повноважень та втручання у сферу спеціального державного регулювання.

4.1.12. Застосований судами підхід суперечить принципу правової визначеності та виходить за межі судового захисту цивільного пава, оскільки судами відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними додатків до договору, якими визначено склад вузлів комерційного обліку та порядок формування даних комерційного обліку. При цьому, одночасно визнали чинним порядок комерційного обліку, погоджений сторонами, та поклали на відповідача обов`язок діяти всупереч цьому порядку. 

4.1.13. Відповідач вважає, що фактично судові рішення в частині задоволених позовних вимог не містять правового механізму його виконання, оскільки не визначають нормативної підстави для виключення загальнобудинкових вузлів комерційного обліку із розрахунків та не встановлюють іншого, передбаченого законодавством способу визначення обсягів електричної енергії. Скаржник наголошує на тому, що спосіб захисту має бути ефективним, визначеним і таким, що може бути реально виконаний, а не створювати нові неврегульовані правовідносини між сторонами.

4.2. Доводи інших учасників справи
4.2.1. У відзиві на касаційну скаргу відповідача ОСББ вказує на безпідставність доводів скаржника та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення в цій частині без змін.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5.1.1. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСББ "Жужоми 3" створене співвласниками багатоквартирного будинку № 3 по вул. Жужоми у м. Черкаси 30.01.2022. За рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за цією адресою вирішено із 01.05.2022 здійснювати самостійно утримання, експлуатацію та прибирання території, шляхом самозабезпечення.

5.1.2. Підключення ОСББ до електромереж здійснено на підставі технічних умов від 22.01.2015 та технічних умов № 35/2007 про приєднання електроустановок ТОВ "АБЦ "Ренесанс" до електричних мереж ВАТ "Черкасиобленерго".

5.1.3. Між ПАТ "Черкасиобленерго" в особі відокремленого підрозділу Черкаської міської філії ПАТ "Черкасиобленерго" (оператор системи розподілу) та ОСББ "Жужоми 3" (споживач) 01.12.2022 укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 7282 з додатками № 1-15 до договору (далі - договір).

5.1.4. У пункті 1.2 договору зазначено, що умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ.

5.1.5. Відповідно до пункту 2.1 договору оператор системи розподілу зобов`язався надати споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом (об`єктами), технічні параметри якого фіксуються в "Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача", який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу.

5.1.6. Згідно з пунктом 2.2 договору відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії" до цього договору.

5.1.7. Облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором системи розподілу та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ), затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, та з урахуванням вимог цього договору (пункт 3.1 договору).

5.1.8. У пункті 5.1 договору визначено, що ціною цього договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені в "Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача" згідно з додатком 2 до цього договору.

5.1.9. Оператор системи розподілу несе відповідальність за розподіл електричної енергії споживачу із дотриманням показників якості електричної енергії на межі балансової належності електромереж об`єкта (об`єктів) споживача (пункт 8.1 договору).

5.1.10. За умовами пункту 12.2 договору усі додатки, зміни та доповнення до цього договору та додатків зазначених у пункті 12.8. цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох сторін.

5.1.11. У додатку 2 до договору "Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача ОСББ "Жужоми 3" визначені площадки комерційного обліку електричної енергії (ЕІС), зокрема:
1.1. ЕІС код 62Z6546993828364 лічильник № 8044557 тип NIK 2303;
1.2. ЕІС код 62Z7968391006318 лічильник № 8047850 тип NIK 2303;
1.3. ЕІС код 62Z3747447846799 лічильник № 8499507 тип NIK 2303;
1.4. ЕІС код 62Z4426482224109 лічильник № 8499558 тип NIK 2303.

5.1.12. Усі зміни та доповнення до "Паспорту точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача" оформлюються у разі зміни технічних характеристик точки розподілу та/або площадки комерційного обліку за об`єктом електрифікації після отримання послуг з приєднання та/або на підставі узгоджених проектних рішень, виконання яких підтверджено документально.

5.1.13. Відповідно до додатку 3 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії" до цього договору у багатоквартирному будинку встановлені такі лічильники обліку електричної енергії: 
- № 8044557 тип NIK 2303 LАRKIT; 
- № 8047850 тип NIK 2303 LАRKIT;
- № 8499507 тип NIK 2303 LАRKIT;
- № 8499558 тип NIK 2303 LАRKIT у ВРП-0,38 кВ ГРЩ-1.

5.1.14. У абзаці 3 пункту 6 додатку 4 до договору "Порядок розрахунків" сторони погодили, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від оператора системи розподілу актом про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії споживач має право оскаржити зазначену в акті суму послуг з розподілу шляхом направлення оператору системи розподілу повідомлення протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє споживача від платіжного зобов`язання у термін, встановлений пунктом 7 даного додатку.

5.1.15. Відповідно до пунктів 2 та 5 додатку № 6 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності, точка розподілу встановлюється на: кабельних наконечниках 2КЛ-0,38кВ в ВРП-0,38кВ житлового будинку по вул. Жужоми сержанта, 3. Споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електромереж і електроустановок: ВРП -0.38кВ житлового будинку по вул. Жужоми сержанта 3, з засобами комерційного обліку електроенергії та все внутрішнє електрогосподарство після межі балансової належності.

5.1.16. У додатку № 7 до договору сторони узгодили однолінійну схему (схему електропостачання споживачів із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднанання). Відповідно до схеми електропостачання споживача на вводі в будинок розташовані два лічильники, від яких прокладені мережі як до квартир, так і до електротехнічного обладнання ОСББ (місця загального користування, ліфти, насосна станція, тепловий пункт) та два лічильники, які обліковують споживання електричної енергії виключно у місцях загального користування, ліфтах, насосній станції та тепловий пункті.

5.1.17. Після отримання актів про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії позивач 22.02.2023 надіслав відповідачу претензію № 22/02, у якій вказав, що вказаний у акті про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії за січень 2023 року розподіл електричної енергії в обсязі 5 435 кВт не відповідає фактично отриманому обсягу розподілу електричної енергії за січень 2023 року, який згідно з даними звіту та лічильника складає 1 369 кВт та повернув акт із зауваженням; також повідомив, що акт буде підписаний в обсязі, вказаному ОСББ.

5.1.18. У подальшому 27.03.2023 позивач надіслав відповідачу претензію № 27/03, у якій вказав, що у актах про фактичне надання послуг за період грудень 2022 року до лютого 2023 року відповідач здійснив нарахування позивачу обсягу розподіленої електричної енергії за даними загальнобудинкових лічильників, що перевищує обсяг спожитої електричної енергії місцями користування ОСББ. Просив надати відповідь на кожен пункт претензії: зокрема: 1) надати покази лічильників усіх споживачів, які знаходяться у багатоквартирному будинку №3 по вул. Жужоми, на дату зняття показників лічильника у таких споживачів за грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року (за кожен місяць окремо); 2) надати обсяг розподіленої електричної енергії окремо по кожному споживачу, що знаходиться у багатоквартирному будинку №3 по вул. Жужоми на дату зняття показників лічильника у таких споживачів за грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року (за кожен місяць окремо) та який застосований при відніманні обсяг розподіленої електричної енергії від обсягу загальнобудинкового лічильника; 3) надати обсяг електричної енергії розподілений відповідачем згідно лічильників місць загального користування ОСББ на дату зняття лічильників за грудень 2022 року - лютий 2023 року; 4) надати детальний розрахунок обсягів, формулу та методику з посиланням на акти законодавства, що застосована при визначені обсягів електричної енергії ОСББ за грудень 2022 року - лютий 2023 року; 5) здійснити перерахунок обсягів розподілений електричної енергії за січень-лютий 2023 року згідно з даними лічильників, що обліковують споживання електричної енергії місцями загального користування.

5.1.19. У квітні 2023 року позивач надіслав відповідачу лист № 10/04 щодо укладення додаткової угоди до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, у якому вказав, що ОСББ є споживачем електричної енергії за побутовим тарифом, а загальнобудинкові лічильники призначені для визначення загального розміру електричної енергії, яка споживається МЗК та квартирами. Після отримання від відповідача актів наданих послуг позивач встановив, що загальнобудинкові лічильники використовуються відповідачем не для контролю споживання електроенергії, а для її нарахування. Відповідач не надав позивачу детальних розрахунків, а саме обсягів розподіленої електричної енергії окремо щодо кожного споживача, що проживає у багатоквартирному будинку по вул. Жужоми Сержанта, 3 у м. Черкаси на дату зняття показників лічильника у таких споживачів за грудень 2022 року до лютого 2023 року за кожен місяць окремо та який застосовано при відніманні обсяг розподіленої електричної енергії від обсягу загальнобудинкового лічильника та на підставі якої методики такі нарахування проведено відповідачем. Мешканці будинку не є субспоживачами відповідно до ПРРЕЕ, а є побутовими споживачами електричної енергії для задоволення власних потреб на підставі договору з електропостачальником. Оскільки ОСББ є формою управління будинком, позивач просив відповідача підписати додаткову угоду №1 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №7282 від 01.12.2022, у якій загальнобудинкові лічильники виключені з договору як розрахункові, оскільки їх зазначення у договорі як розрахункові суперечить актам законодавства.

5.1.20. У проекті додаткової угоди до договору позивач пропонував виключити з додатків № 2, 3 до договору дані про лічильники як розрахункові NIK 2303 LАRKIT №8044557 та NIK 2303 LАRKIT №8047850, які є загальнобудинковими.

5.1.21. Зокрема, у редакції проекту додатків № 2, 3 до договору, які просив змінити позивач, визначено дві точки розподілу (площадки комерційного обліку) за ЕІС-кодами 62Z3747447846799 та 62Z4426482224109 (лічильники NIK 2303 LАRKIT №8499507 та NIK 2303 LАRKIT №8499558, відповідно), замість 4.

5.1.22. Листом від 28.04.2023 № 2469 відповідач відмовив щодо укладання додаткової угоди.

5.1.23. У серпні та у вересні 2023 року відповідач надіслав позивачу листи № 4686, № 5191 у відповідь на вимогу про надання акта про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії та надав акт про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії за липень, серпень 2023 року. Також повідомив позивача, що всі розрахунки обсягів спожитої електричної енергії здійснюються відповідно до ПРРЕЕ, а саме п. 2.1 "Договірні умови розподілу електричної енергії", Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ), а саме пункту 5.9 "Особливості організації комерційного обліку електричної енергії у суб`єктів господарювання, технологічні електричні мережі яких використовуються операторами системи для передачі/розподілу електричної енергії" та договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, додатку 4 "Порядок розрахунків", додатку 8 "Порядок розрахунку втрат електричної енергії в мережах споживача " та додатку 10 "Порядок (алгоритм) розрахунку та складення балансу електричної енергії". Квартири за липень 2023 року спожили 25247 кВт*год., за серпень 2023 року - 26294 кВт*год.

5.1.24. У листах від 22.09.2023 № 5189, № 5190 адресованих позивачу відповідач зазначив, що відповідно до умов договору розрахунковими засобами споживача комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії є лічильники: №804557 тип NIK 2303, №804850 тип NIK 2303, №8499507 тип NIK 2303, №8499558 тип NIK 2303.

5.1.25. Суди встановили, що:
- у червні 2023 року відповідач надав позивачу послуги з розподілу електричної енергії у кількості 30240 к Вт*год., а саме: за лічильниками: №804557 20640 кВт*год. (43047 -42359 = 688 х 30 (ТС), №804850 9600 кВт*год. (22380-22060 = 320 х 30 (ТС), №8499507 802 кВт*год. (72503-71701), №8499558 175 кВт*год. (51128-50953). Квартири за червень спожили 23533 кВт*год. 30240-23533 = 6707 кВт*год. Фактично надані послуги з розподілу електричної енергії за червень 2023 року становлять 6707 кВт*год; 
- у липні 2023 року відповідач надав позивачу послуги з розподілу електричної енергії у кількості 26820 к Вт*год., а саме: за лічильниками: №804557 18540 кВт*год. (43665 -42047 = 618 х 30 (ТС), №804850 8280 кВт*год. (22656-22380 = 276 х 30 (ТС), №8499507 697 кВт*год. (73200-72503), №8499558 156 кВт*год. (51284-51128). Квартири за червень спожили 25247 кВт*год. 26820-25247 = 1573 кВт*год. Фактично надані послуги з розподілу електричної енергії за липень 2023 року становлять 1573 кВт*год.

5.1.26. Протягом червня року - лютого 2024 року позивач надіслав відповідачу листи, у яких вказував, що є неприбутковою організацією та фактично непобутовим споживачем, який купує електричну енергію виключно для місць загального користування, однак відповідач нараховує йому обсяги електричної енергії, які є значно більшими, ніж він фактично споживає. Також надіслав підписані акти про фактичне надання послуг із зауваженнями та просив надати пояснення щодо підстав та методики здійснених відповідачем нарахувань.

5.1.27. Також позивач просив відповідача у подальшому дотримуватися умов договору, вимог ККОЕЕ та надати акти про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії за цим договором виключно на підставі актів про використану електричну енергію, спожиту ОСББ у розрахункових періодах.

5.1.28. У квітні 2024 року відповідач надіслав позивачу відповідь на його лист у якому повідомив про відсутність підстав для внесення змін до договору та повернув непідписаною додаткову угоду № 1.

5.1.29. Листом від 31.07.2024 відповідач надіслав позивачу попередження про припинення (обмеження) електропостачання з 26.08.2024 за несплату заборгованості за спожиту електричну енергію за листопад 2023 року - червень 2024 року.

5.1.30. Листом від 25.10.2024 № 12223/51/7-24 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) повідомила ОСББ "Жужоми 3" та АТ "Черкасиобленерго", що питання здійснення ОСР нарахувань за використану електричну енергію розглядається господарським судом Черкаської області у справі № 925/36/24. Отже, звернення ОСББ "Жужоми 3" не підлягає розгляду НКРЕКП. 

5.1.31. Суди встановили, що ОСББ є споживачем електричної енергії у багатоквартирному будинку в м. Черкаси по вул. Жужоми Сержанта, 3. Площадки комерційного обліку електричної енергії (ЕІС): код 62Z6546993828364 лічильник №8044557 тип NIK 2303; ЕІС код 62Z7968391006318 лічильник №8047850 тип NIK 2303; ЕІС код 62Z3747447846799 лічильник №8499507 тип NIK 2303; ЕІС код 62Z4426482224109 лічильник №8499558 тип NIK 2303.

5.1.32. Лічильники № 8044557 та № 8047850 є загальнобудинковими та обліковують електричну енергію як у місцях загального користування, ліфтах, насосною станцією, тепловим пунктом, а також індивідуальними побутовими споживачами (мешканцям квартир у будинку).

5.1.33. Лічильники № 8499507 та № 8499558 обліковують електричну енергію спожиту виключно у місцях загального користування, ліфтах, насосною станцією, тепловим пунктом.

5.1.34. Суди також встановили, що у багатоквартирному будинку по вул. Жужоми, 3 у м. Черкаси відповідачем укладені договори про розподіл електричної енергії зі 120 індивідуальними споживачами (власниками квартир).

5.1.35. Обсяг споживання електричної енергії у будинку є розподіленим між квартирами та місцями загального користування.

5.1.36. Автоматизована система комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) у будинку не встановлена.

5.1.37. За фактичним обставинами цього спору позивач передає відповідачу покази двох лічильників № 8499507 та № 8499558 про обсяги спожитої/розподіленої електричної енергії за користування засобами освітлення будинку у місцях загального користування, ліфтах, насосній станції, тепловому пункті.

5.1.38. Водночас відповідач при складанні актів про фактичне надання послуг позивачу з розподілу електричної енергії з січня 2023 року до січня 2025 року використовує покази чотирьох лічильників: № 8044557, № 8047850, № 8499507, № 8499558.

5.1.39. Зокрема, для розрахунку спожитої електричної енергії у місцях загального користування позивача використовує дані загальнобудинкових лічильників № 8044557 та № 8047850, які обліковують розподілену електричну енергію всім споживачам, електроустановки яких розміщені у багатоквартирному будинку.

5.1.40. Спір у цій справі виник з приводу неправомірності, на думку позивача, обліку електроенергії в будинку, за тими лічильниками, які в додатку № 3 до договору між сторонами обліковуються як загальнобудинкові (№ 8044557 та № 8047850). Тому позивач звернувся з позовом про визнання недійсними пунктів 1.1, 1.2, додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії", в яких перелічені загальнобудинкові прилади обліку електроенергії та про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT № 8499558, за період з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення у справі.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.1.2. Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.1.3. Склад судової колегії змінювався, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи, який наявний у матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
7.1. Предметом спору у цій справі є вимоги споживача про визнання недійсними пунктів 1.1, 1.2 додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" до договору з моменту його укладення та вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT № 8499558, за період з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення у справі.

7.2. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання АТ "Черкасиобленерго" здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії суди мотивували свої висновки тим, що розрахунки між позивачем та відповідачем за спожиту електричну енергію для забезпечення спільних побутових потреб усіх співвласників будинку на технічні цілі будинку у місцях загального користування, ліфтах, насосною станцією та тепловим пунктом можуть та повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться у власності позивача - NIK 2303LARKIT № 8499507 та NIK 2303LARKIT № 8499558. За висновками судів, виконання сторонами у такий спосіб зобов`язань за договором поновить порушене право позивача та унеможливить його порушення у майбутньому.

7.3. За висновками судів, обраний ОСББ спосіб захисту у вигляді зобов`язання АТ "Черкасиобленерго" здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT №8499558, без урахування показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850, за період з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення у справі, відповідає визначеному у пункті 4 частини першої статті 16 ЦК України способу захисту, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

7.4. З огляду на систематичне та безпідставне використання відповідачем при визначенні обсягу та вартості спожитої позивачем електричної енергії у місцях загального користування багатоквартирного будинку, ліфтах, насосній станції та тепловому пункті загальнобудинкових лічильників, які обліковують весь обсяг електричної енергії, що споживається мешканцями багатоквартирного будинку такий спосіб захисту здатний повно і ефективно захистити право позивача на належний облік оператором системи розподілу електричної енергії та сплату за фактично спожиту електричну енергію.

7.5. Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання недійсними пунктів додатку 3 до договору, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що така вимога не є ефективним способом судового захисту порушеного права позивача та не призведе до відновлення становища, яке існувало до порушення.

7.6. Згідно з доводами касаційної скарги ОСББ предметом касаційного перегляду є рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними пунктів 1.1, 1.2 додатка № 3 "Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії" до договору, з моменту укладення договору.

7.7. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, позивач вказує, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норм процесуального права, покликаючися на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.8. Касаційна скарга позивача, з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків, викладених у постановах Верховного Суду, які наведені у пунктах 4.1.2, 4.1.3. цієї постанови; з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України мотивована необхідністю формування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які наведені у пункті 4.1.4 цієї постанови.

7.9. У вирішенні доводів касаційної скарги ОСББ Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

7.10. Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

7.11. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

7.12. У контексті доводів касаційної скарги позивача колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1.1.2 ПРРЕЕ розрахункові засоби вимірювання - це засоби вимірювання, дані вимірювань яких використовуються засобами комерційного обліку з метою комерційних розрахунків; технічні (контрольні) засоби обліку - засоби обліку, що застосовуються учасником роздрібного ринку для контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо.

7.13. Пунктом 1.2.4 глави 1 розділу I ПРРЕЕ передбачено, що точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи.

7.14. Відповідно до пункту 2.1.12 глави 2.1 розділу II ПРРЕЕ, договір споживача про надання послуг з розподілу / передачі електричної енергії має містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду домовленостей: 1) найменування оператора системи та споживача, паспорт точки розподілу/передачі; 2) місце і дату укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії; 3) режими розподілу/передачі (у тому числі режим роботи електроустановки непобутового або колективного побутового споживача, величини приєднаної та дозволеної потужності об`єкта споживача із розділом за площадками вимірювання), порядок контролю показників якості електричної енергії та якості електропостачання; 4) порядок розрахунків, включаючи умови їх призупинення та поновлення; 5) відповідальність сторін за невиконання умов договору, підстави і порядок її застосування; 6) строк дії договору; 7) умови та порядок внесення змін до договору та його розірвання; 8) місцезнаходження, банківські реквізити сторін; 9) заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті електричної енергії та потужності в енергосистемі; 10) перелік випадків, коли розподіл (передача) електричної енергії може бути обмежений споживачу, та порядок обмеження.

7.15. Згідно з пунктом 2.3.3 ПРРЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

7.16. Пунктом 2.3.2 ПРРЕЕ передбачено, що для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

7.17. Відповідно до пункту 5.1.10 ККОЕЕ для комерційних розрахунків мають використовуватися дані з вузла обліку власника електроустановки (об`єкта) за умови відповідності вузла обліку вимогам нормативних документів. Дані з вузлів обліку інших власників можуть бути використані для здійснення технічного (контрольного) обліку та перевірки достовірності даних комерційного обліку.

7.18. Відповідно до пункту 5.1.19 ККОЕЕ у квартирах, будинках, приватних домогосподарствах або інших об`єктах індивідуального побутового споживача, розташованих за однією адресою, установлюється один засіб комерційного обліку (далі - ЗКО) для побутових потреб незалежно від кількості господарських будівель.

7.19. Згідно з пунктом 5.1.21 ККОЕЕ розділення обліку та встановлення окремих ЗКО на об`єкті користувача системи (зокрема споживача) здійснюється у разі: 1) створення додаткових площадок комерційного обліку на об`єкті для забезпечення окремого комерційного обліку на побутові та непобутові потреби або використання різних тарифів, тарифних планів, тарифних коефіцієнтів, різної вартості електричної енергії тощо; 2) поділу або виділу в натурі частки/часток з об`єкта нерухомого майна, що перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників) та належить їм на праві спільної власності, для забезпечення окремого комерційного обліку споживання електроустановок кожного власника відповідних часток об`єкта.

7.20. Отже, з урахуванням наведених вище положень ПРЕЕ та ККОЕЕ розрахунки за спожиту електричну енергію (комерційні розрахунки) повинні здійснюватися на підставі показань лічильника, приєднаного до електрообладнання, що знаходиться на території власника або користувача об`єкта нерухомості.

7.21. Верховний Суд у постанові від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20 (на неврахування якої посилається позивач) за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартальна 3" до АТ "Харківобленерго" про визнання недійсним додатку 3.1 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії ОСББ "Квартальна 3" до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №747/19216, укладеного між сторонами, зазначив, що розрахунки за спожиту електричну енергію (комерційні розрахунки) повинні здійснюватися на підставі показань лічильника, приєднаного до електрообладнання, що знаходиться на території власника або користувача об`єкта нерухомості. Тобто розрахунки між ОСББ та товариством за спожиту електричну енергію повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться у власності ОСББ. До такого електрообладнання відносяться пристрої забезпечення освітлення місць загального користування, роботи ліфтів, тощо.
За висновками Верховного Суду використання АТ "Харківобленерго" загальнобудинкових засобів обліку електричної енергії, які містить додаток № 3.1 до договору, з метою обліку спожитої ОСББ електроенергії суперечить, зокрема, пункту 2.3.2 ПРРЕЕ, пункту 5.1.10 ККОЕЕ; вказані у спірному додатку № 3.1 до договору лічильники товариство та підприємство мають можливість використовувати як технічні (контрольні) засоби обліку з метою контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо, як це передбачено Правилами.

7.22. У контексті норм Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 01.06.2011 №869, Верховний Суд звертав увагу на те, що електрична енергія, яка витрачається на технічні (загальні) потреби освітлення місць загального використання, ліфти, насосні станції підкачки води та інше, входить до комунальної послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Саме за комунальну електроенергію сплачує об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Оплата будь-якої іншої електричної енергії, яка витрачається не на технічні цілі зазначеними законодавчими актами не передбачена.

7.23. Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі № 922/3767/20 були вимоги ОСББ про визнання недійсним додатка № 3.1 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Верховний Суд у постанові від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20, покликаючись на положення статті 217 ЦК України, погодився з висновками судів про те, що спірний у справі № 922/3767/20 додаток № 3.1 до договору не відповідає Типовому договору, суперечить пунктам 1.1.2, 2.1.12, 2.3.2 ПРРЕЕ та пунктам 5.1.10, 5.1.19, 5.1.21 ККОЕЕ, що є підставою для недійсності цієї частини правочину.

7.24. У постанові від 25.10.2022 у справі № 922/2699/21, на яку покликається позивач, Верховний Суд викладав висновок такого змісту: "…розрахунки між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Салтівський 264К" за спожиту електроенергію повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться у власності ОСББ "Салтівський 264К". Так, до такого електрообладнання відносяться пристрої забезпечення освітлення місць загального користування, роботи ліфтів, сантехнічного обладнання тощо. Загальнобудинкові засоби обліку, які не приєднані до точки обліку одного об`єкта (електрообладнання ОСББ), а, навпаки, враховують дані щодо споживання електричної енергії з багатьох точок (квартири, місця загального користування), отже не можуть бути розрахунковими та використовуватися для розрахунків між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Салтівський 264К". Зазначені загальнобудинкові лічильники можуть використовуватися як технічні для контролю обсягів споживання електроенергії на об`єкті (в будинку) в цілому".

7.25. Також ОСББ у постановах від 11.09.2018 у справі № 920/208/17 та від 18.07.2018 у справі № 920/422/17 Верховний Суд зазначав про те, що використання лічильників, які обліковують електроенергію на технічні цілі ОСББ, як розрахункових, за умови наявності їх у проектних рішеннях, можливе без внесення будь-яких змін до проектних рішень щодо виключення з них загальнобудинкових лічильників. Загальнобудинкові лічильники, зазначені в проектних рішеннях з електрифікації будинку, можуть використовуватися як технічні для контролю обсягів споживання електроенергії в будинку.

7.26. У постанові від 18.07.2018 у справі № 920/178/19 Верховний Суд викладав висновки про те, що згідно з ПКЕЕ дві різні групи не можуть обліковуватися одним лічильником (абзац 2 пункту 3.6 ПКЕЕ), а тому ОСББ не повинно розраховуватися за лічильником, який обліковує дві різні групи споживання.

7.27. У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 922/717/21 сформульовано висновок про те, що загальнобудинковий лічильник, який передбачений проектним рішенням на будинок, може застосовуватися лише як технічний прилад обліку для контролю за рівнем електроспоживання та виявлення понаднормативних втрат електричної енергії у внутрішньобудинкових електричних мережах відповідного багатоквартирного житлового будинку.

7.28. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що суди покликаючись на означені вище висновки Верховного Суду та положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", пункти 1.1.2, 2.1.12, 2.3.2 ПРРЕЕ, пункти 5.1.10, 5.1.19, 5.1.21 ККОЕЕ, суди виснували, що ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує електричну енергію для власних потреб. ОСББ в частині споживання електричної енергії на побутові потреби по аналогії закону підпадає під визначення "колективний побутовий споживач" електроенергії, у випадку, коли ці організації об`єднують мешканців у багатоквартирних будинках та діють в їхніх інтересах для забезпечення комфортних умов проживання у будинку. Отже, з метою купівлі електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку ОСББ може виступати самостійним споживачем такої комунальної послуги та укладати з виконавцем послуг з постачання та розподілу електричної енергії індивідуальний договір про надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Таким чином, за висновками судів, обсяг спожитої ОСББ електричної енергії повинен розраховуватися за показами окремих загально розрахункових засобів обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб співвласників будинку, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Тобто на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT №8499558.

7.29. За висновками судів, обраний ОСББ спосіб захисту у вигляді зобов`язання АТ "Черкасиобленерго" здійснити перерахунок обсягів розподіленої електричної енергії на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT №8499558, без урахування показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850, за період з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення у справі, відповідає визначеному у пункті 4 частини першої статті 16 ЦК України способу захисту, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

7.30. При цьому, суди, покликаючись на обрання позивачем неефективного способу захисту відмовили в задоволенні вимог позивача про визнання недійсними пунктів додатку 3 до договору, зазначивши про відсутність підстав, визначених статтями 203, 215 ЦК України, для визнання недійсними спірних пунктів додатка 3 до договору.

7.31. Однак, суди у вирішенні цього спору не врахували, що фактично поклавши в основу ухвалених рішень висновки про невідповідність умов 1.1, 1.2 додатка № 3 до договору (в частині, що стосується лічильників типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850) вимогам пунктів 1.1.2 ПРРЕЕ, пунктів 5.1.10, 5.1.19, 5.1.21 ККОЕЕ, безпідставно виснували про відсутність підстав для задоволення вимог в цій частині та про неефективність обраного ОСББ способу захисту.

7.32. У контексті викладеного вище, Суд зауважує, що суди не досліджували та не надали жодної оцінки тому, що договір укладений між сторонами є публічним договором до якого приєднався позивач та не надали жодної оцінки доводам ОСББ, зокрема, щодо відповідності його пунктів 1.1 та 1.2 додатку № 3 до договору вимогам чинного законодавства, зокрема, у частині положень, які визначають обов`язок визначати для ОСББ обсяги спожитої електроенергії на підставі цільових лічильників. Як і не з`ясували зміст додатків № 4, № 6, № 7 до договору, а також фактичні обставини щодо порушення прав та законних інтересів позивача, шляхом включення відповідачем до додатка № 3 до договору спірних пунктів, за наявності чотирьох встановлених лічильників у багатоквартирному будинку, два з яких обліковують спожиту ОСББ електричну енергію в місцях загального користування. Також не надали оцінки доводам позивача в частині відсутності необхідності внесення змін до інших пунктів договору та проектних рішень.

7.33. Висновки судів у цій частині не відповідають висновкам Верховного Суду, які викладені у постановах від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20 та від 24.02.2026 у справі № 925/175/25, у яких суд касаційної інстанції виснував про можливість визнання недійним пунктів додатку 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

7.34. Водночас зазначаючи, про неможливість здійснення розрахунків за договором з урахуванням фактичних показників загальнобудинкових лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8044557 та типу NIK 2303 LARKIT №8047850 та задовольняючи вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок ОСББ "Жужоми 3" обсягів розподіленої електричної енергії згідно з договором на підставі фактичних показників лічильників електричної енергії типу NIK 2303 LARKIT №8499507 та типу NIK 2303 LARKIT №8499558, за період з 01.12.2022 до моменту ухвалення рішення у справі, суди жодним чином не мотивували підстав та умов за яких відповідач має такий обов`язок.

7.35. Натомість відмовивши у задоволенні вимог про визнання недійним пунктів 1.1 та 1.2 додатку 3 до договору та задовольнивши вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок не обґрунтувавши при цьому такої своєї позиції, суди фактично визначили для відповідача обов`язок застосовувати інший алгоритм розрахунків ніж той, що визначений чинними умовами договору, зокрема, зобов`язали здійснювати позивачу розрахунки фактично використаної електричної енергії без урахування показників двох розрахункових засобів обліку, які зазначені у пунктах 1.1 та 1.2 у додатку № 3 до договору.

7.36. Враховуючи наведене, заявлена у касаційній скарзі ОСББ підстава касаційного оскарження, визначена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, знаходить своє підтвердження у межах здійснення касаційного провадження у цій справі.

7.37. У вирішенні доводів касаційної скарги ОСББ з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів зазначає, що наведені вище постанови Верховного Суду свідчать, що наразі існує висновок Верховного Суду щодо застосування наведених скаржником правових норм, зокрема, про незаконність здійснення Оператором систем розподілу розрахунків із ОСББ на підставі загальнобудинкового лічильника, при наявності в будинку різних точок продажу електричної енергії та тарифних груп, які згідно ПКЕЕ не можуть обліковуватися одним лічильником.

7.38. Таким чином, з урахуванням того, що Верховний Суд вже неодноразово викладав висновок щодо застосування положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", розділів І та X ПРРЕЕ, пунктів 5.1.10, 5.1.19, 5.1.21 ККОЕЕ, у відносинах Оператора систем розподілу із ОСББ, то підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження. Сформований висновок є чітким, зрозумілим та сприяє однозначному застосуванню норм права. 

Щодо доводів касаційної скарги АТ "Черкасиобленерго"

7.39. Як вже зазначено вище, відповідач наголошує на необхідності формування висновків Верховного Суду у застосуванні статей 15, 16, 626, 627 ЦК України, підпункту 2.3.3 пункту 2.3, підпункту 2.2.5 пункту 2.5. розділу ІІ ПРРЕЕ та пункту 5.2.1 Розділ 5 ККОЕЕ у сукупності з положеннями частинами першою, другої статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", частиною другою статті 382 ЦК України та пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

7.40. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

7.41. Частиною четвертою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

7.42. Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

7.43. Зі змісту положень пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України вбачається, що вказана норма спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин, та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.11.2021 зі справи № 904/8389/17, від 06.12.2021 зі справи № 904/6340/19, від 14.12.2021 зі справи № 910/3359/20.

7.44. Верховний Суд неодноразово наголошував, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

7.45. Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність / відсутність подібності правовідносин та наявність / відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

7.46. Суд враховуючи доводи відповідача (див. пункт 4.1.10. - 4.1.13. цієї постанови) зазначає, що фактично питання які поставлені АТ "Черкасиобленерго" на вирішення суду касаційної інстанції є правомірність / неправомірність висновків суду першої та апеляційної інстанції щодо обов`язку відповідача здійснити перерахунок ОСББ "Жужоми 3" обсягів розподіленої електричної енергії за період із 01.12.2022 до моменту ухвалення рішення у справі лише на підставі фактичних показників двох лічильників електричної енергії, які обліковують електроенергію на технічні цілі ОСББ та без врахування загальнобудинкових лічильників, включених сторонами до умов додатку № 3 до договору, як засоби обліку активної та реактивної електричної енергії покази яких підлягають врахуванні сторонами під час виконання сторонами договору.

7.47. Суд у вирішенні доводів касаційної скарги відповідача зазначає, що за змістом частин першої, другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

7.48. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

7.49. Верховний Суд неодноразово наголошував та зазначав, що суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

7.50. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (див. постанови Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 14.09.2022 у справі № 911/614/20).

7.51. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

7.52. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

7.53. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява № 38722/02).

7.54. Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

7.55. Ефективність позовної вимоги має оцінюватися з огляду на обставини справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, відповідати встановленим обставинам.

7.56. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача в цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 11.02.2025 у справі № 922/985/24, від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23.

7.57. Суд у вирішенні доводів касаційної скарги вважає за необхідне наголосити, що виконання зобов`язань, реалізація, зміна та/або припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

7.58. Отже, враховуючи предмет та підстави позову (які визначені позивачем) у цьому спорі, вказані ОСББ доводи на обґрунтування позовних вимог, можуть слугувати обґрунтуванням та підставою для визнання недійсними пунктів 1.1 та 1.2 додатка № 3 договору. Водночас у разі, якщо суди визнають такі доводи та вимоги обґрунтованими, то такі обставини можуть бути підставою для вирішення вимог про зобов`язання АТ "Черкасиобленерго" здійснити перерахунок.

7.59. Водночас, як вже було зазначено вище (див. пункти 7.34., 7.35. цієї постанови) суди відмовили у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними пунктів 1.1 та 1.2. додатку 3 до договору, якими визначено склад вузлів комерційного обліку та порядок формування даних комерційного обліку. При цьому одночасно зобов`язали відповідача при визначенні фактичних обсягів розподіленої позивачу електричної енергії не враховувати фактичні показники загальнобудикових лічильників, включених сторонами до умов додатку № 3 до договору, як засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, покази яких в силу положень статей 526, 626, 629 ЦК України підлягають врахуванню сторонами під час його виконання сторонами.

7.60. У цьому аспекті Суд погоджується з доводами касаційної скарги відповідача про те, що за відсутності рішення про невідповідність пунктів 1.1 та 1.2. додатку 3 до договору вимогам чинного законодавства (пунктам 1.1.2, 2.1.12, 2.3.2 ПРРЕЕ та пунктам 5.1.10, 5.1.19, 5.1.21 ККОЕЕ) суди задовольняючи позовні вимоги в цій частині фактично встановили для сторін спору інший алгоритм визначення обсягів розподіленої електричної енергії, який не передбачений ПРРЕЕ, ККОЕЕ та чинним договором.

7.61. Висновки судів в цій частині є взаємосуперечливими та передчасними, а доводи касаційної скарги АТ "Черкасиобленерго" частково обґрунтованими.

7.62. Колегія суддів зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

7.63. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

7.64. З`ясування обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

7.65. Натомість суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не дослідили зібрані у справі докази, а також не перевірили доводи позивача, викладені в позовній заяві та в апеляційній скарзі, як і не надали належної оцінки доводам відповідача, які покладені в основу заперечення заявлених у цій справі вимог.

7.66. Водночас відповідно до положень статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7.67. З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що при вирішенні цього спору суди попередніх інстанцій не дотрималися вимог статей 73- 79, 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судові рішення у справі підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

7.68. Вирішуючи спір у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій не врахували вимог матеріального та процесуального права, не надали належної оцінки доводам сторін, доказам, наявним у матеріалах справи, що були подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, а відтак висновки судів є передчасними.

8. Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
8.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

8.2. За змістом частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

8.3. Ураховуючи допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, касаційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалені у справі судові рішення - скасувати із направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

8.4. Під час нового розгляду справи судам слід урахувати висновки, викладені в цій постанові, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

9. Розподіл судових витрат
9.1. У Верховного Суду відсутні правові підстави для розподілу судового збору, сплаченого скаржниками за подання касаційних скарг, оскільки Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувані судові рішення та передає справу на новий розгляд, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо понесених судових витрат з дотриманням порядку, передбаченого статтею 129 ГПК України.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жужоми 3" та Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 та рішення Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 у справі № 925/222/25 скасувати.

Справу № 925/222/25 передати на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов