Справа № 182/5881/26
Провадження № 3/0182/1574/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2026 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. 
Клименко І.В.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає у АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, 
за участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Меліховської Я.О., 

В С Т А Н О В И В : 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 729657 від 26.07.2026 водій ОСОБА_1 26.07.2026 о 18-06 год. у м. Нікополі Дніпропетровської області по вул. Княжа біля буд. № 85/1 керував транспортним засобом – автомобілем «Шевроле Авео» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння зі згоди водія проведений за допомогою технічного засобу приладу Alkotest Drager-6820, проба позитивна, тест показав 2.29% проміле. Даними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що 26.06.2026 він на своєму автомобілі Шевроле Авео д.н. НОМЕР_1 їхав по вул. Княжа, коли на дорозі побачив свого знайомого, який перебував у стані сильного сп`яніння. В машині у нього з собою була пляшка пива, з якої він відпив буквально 2 ковтка. Спочатку хотів залишити машину та піти пішки, але все ж вирішив забрати знайомого з дороги, щоб той не йшов п`яним. Тільки-но сів в автомобіль та проїхав метри 4, як в цей час під`їхав наряд поліції. ОСОБА_1 вказує, що він не був у стані сп`яніння та просив адміністративну справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Меліховська Я.О. просила адміністративну справу відносно свого підзахисного закрити, про що надала судді відповідне письмове клопотання. Згідно зазначеного клопотання, працівниками поліції були допущені грубі порушення порядку та інструкції щодо встановлення факту алкогольного сп`яніння, що в подальшому призвело до порушення законодавства при складанні з цього приводу протоколу про адміністративне правопорушення. Також було порушено саму процедуру огляду, бо працівники поліції не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, останнє калібрування алкотестера Drager 6820, яким проводилось тестування ОСОБА_1 , здійснено 22.10.2025, а тому на момент проведення огляду пройшло більше 6 місяців, тому результати такого огляду не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже цей прилад не повинен був експлуатуватись, тому роздруківка з зафіксованими результатами огляду ОСОБА_1 не є допустимим доказом. Також факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 на камеру зафіксовано не було. Оптичний носій, доданий до матеріалів справи захисник вважає недопустимим доказом з огляду на те, що він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність складення протоколу про адміністративне правопорушення, а сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 на ньому не зафіксований.
Зважаючи на встановлені обставини, захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні переконливі, чіткі та узгоджені між собою докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена достовірними і належними доказами, виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм поза розумним сумнівом. Таке доказування може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 729657 від 26.07.2026 зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле Авео» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ст. 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.
Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної з ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку виявив працівник поліції, пропонуючи пройти тест ОСОБА_1 .
Таким чином надані докази не підтверджують факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення є похідним від результату тесту «Драгер».
Що стосується технічного засобу приладу Alkotest Drager-6820, яким проводився огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, то суддя звертає увагу на наступне.
Так, Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6820" визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі "Інтервали технічного обслуговування". Розділом "Інтервали технічного обслуговування" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.
Профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п.п. 3-4 Розділу ІІ) передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.
Крім того, нормами частини 2 статті 8 Закон Україну «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
З наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Alcotest 6810» має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.
За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. 
Як вбачається з наявного в матеріалах справи результату тестування ОСОБА_1 , прилад алкотестер Drager 6820 останнє калібрування проходив 22.10.2025. Вимоги до експлуатації алкотестеру Drager 6820 встановлені в Інструкції до такого, що розміщена на офіційному сайті заводу-виробника цього приладу за посиланням https://www.draeger.com/Content/Documents/Content/alcotest-6820-ifu-9033426-ru.pdf.
Підпунктом 7.1 пункту 7 («Технічне обслуговування») та пунктом 10 («Технічні дані») цієї Інструкції визначено необхідність проведення калібрування алкотестера Drager 6820 періодичністю «кожні шість місяців». Крім того, відповідно до відомостей про сервіс, градуювання та державну перевірку (надано до матеріалів справи) алкотестер Drager 6820 повинен був пройти обов`язкове градуювання та державну перевірку 07.04.2026. Таким чином, з моменту останнього калібрування Drager 6820, за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до моменту проведення працівником поліції його огляду, пройшло більше 6 місяців.
Отже на переконання судді, використаний 26.07.2026 прилад «Драгер Алкотест 6820» було застосовано з пропуском шестимісячного рекомендованого інструкцією строку, а тому показання Драгеру в даному випадку не можна визнати допустимим доказом.
Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи письмові докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження. 

Суддя: | | І. В. Клименко