КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 758/11024/24 Апеляційне провадження № 33/824/3145/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Казмиренко Л.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці на постанову Подільського районного суду міста Києва від 29 квітня 2026 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» (код ЄДРПОУ: 44764946), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 483 Митного кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 29.04.2026 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з постановою суду, Енергетична митниця 07.05.2025 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про визнання директора ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» ОСОБА_2 винним в порушенні митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товарів.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» подано сертифікат (паспорт) якості, виданий компанією «Orlen Lietuva», який є модифікованою версією первинного сертифікату якості компанії та який не може бути використаний під час продажу продукту третім особам.
Представник Енергетичної митниці - Носко Ю.О. у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.
ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Деркач Д.В. в судове засідання не з`явилися. При цьому, захисником було надіслано до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення судового засідання.
Разом з цим, апеляційним судом визнано за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції було встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0361/90300/24 від 14.08.2024, 14.03.2023 автомобільним транспортом через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» відділи митного оформлення № 3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці на адресу ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» (Україна, 43016, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Ковельська, будинок 22, код ЄДРПОУ 44764946) був переміщенний товар «дизельне паливо» у кількості 23 932 кг вартістю 21 060,16 Євро (що за офіційним курсом валют НБУ станом на момент перетину кордону дорівнювало 823 549,13 грн).
Переміщення через державний кордон України відбувалося на підставі:
- зовнішньоекономічного контракту від 02.08.2022 № 2022.08.02;
- рахунка-проформи від 09.03.2023 № 2023-03-09/1;
- рахунка-фактури від 11.03.2023 № EKO 7359;
- міжнародної автомобільно-транспортної накладної від 11.03.2023 № 633;
- сертифікат (паспорт) якості від 03.03.2023 № 163169.
Зазначений товар був оформлений в Енергетичний митниці та випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» від 13.03.2023 № 23UA903050010688U2.
Водночас, як вказує Енергетична митниця, постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з російської федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з рф.
Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива».
Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з російської федерації та Республіки Білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території російської федерації та Республіки Білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є російська федерація та Республіка Білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 590 (дизельне паливо) або їх аналогів.
Так, за умовами контракту № 2022.08.02 від 02.08.2022, укладеного між ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» (покупець), в особі ОСОБА_2 , та литовським підприємством ЗАТ «EKOENERGIJA», продавець продає, а покупець купує дизельне паливо. Якість товару відповідає стандартам якості товару та підтверджується паспортом якості/сертифікатом відповідності, виданим заводом-виробником або терміналом.
З метою дотримання вищезазначених норм і заборон, ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару та його відповідність стандартам EN 590:2013+А1:2017, до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 03.03.2023 № 163169, виданий заводом-виробником «Оrlen Lietuva».
Разом з цим, 01.03.2023 листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості, виданих Public Company «Orlen Lietuva».
У подальшому, з метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 15.01.2024 № 7.6/7.6-20.3/13/240 щодо сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.
12.02.2024 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 09.02.2024 № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».
Для уточнення та отримання додаткових роз`яснень щодо відомостей, наданих Public Company «Orlen Lietuva», Енергетичною митницею був підготовлений та направлений лист від 20.02.2024 № 7.6/7.6-20/13/895, зокрема щодо справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 03.03.2023 № 163169.
Листом від 13.03.2024 № D2 (12.11-9)-555 Public Company «Orlen Lietuva» повідомило Енергетичну митницю, що сертифікат (паспорт) якості від 03.03.2023 № 163169, наданий митним органам України під час перетину митного кордону України та митного оформлення товару посадовими особами ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД», є модифікованою версією первинного сертифікату якості Компанії. Цей документ є внутрішнім документом Компанії і не призначений для зовнішнього використання. Крім видалення підпису співробітника Компанії, індекс 3 на виставленому сертифікаті був змінений.
Крім цього, даним листом Компанія повідомила, що UAB «Ekoenergija» зобов`язана видати власний сертифікат якості на відповідний товар, який був складений з декількох партій. Категорично заборонено вносити зміни до сертифікатів якості Компанії, і Компанія ніколи не давала такого дозволу і не приймала їх.
За таких обставин Енергетичною митницею було встановлено, що ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» при переміщенні товару через митний кордон України було надано документи, а саме: сертифікат якості «Orlen Lietuva» від 03.03.2023 № 163169, який не може бути використаний під час продажу продукту третім особам, а тому в діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України.
Водночас зазначено, що постановою Київського апеляційного суду від 16.07.2024 скасовано постанову Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2024, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил у сумі 454 489,94 грн.
Закриваючи провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_2 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, документів, що одержані незаконним шляхом, митними органами не зібрано.
Водночас судом вказано, що в матеріалах справи відсутні також будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 483 МК України.
Апеляційний суд вважає указані висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Отже, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. 
Відповідно до ч. ч. 2, 3 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Відповідно до роз`яснень, наведених у зазначеній вище Постанові, порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Тобто, склад правопорушення в даному випадку полягає саме в умисному переміщенні товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» (покупець), в особі ОСОБА_2 , та литовським підприємством ЗАТ «EKOENERGIJA» було укладено контракт № 2022.08.02 від 02.08.2022, за умовами якого продавець продає, а покупець купує дизельне паливо (далі - Контракт).
Товар, який постачається, за своїми якостями відповідає стандартам якості товару та підтверджується паспортом якості/сертифікатом відповідності, який видається заводом-виробником чи терміналом, розміщеними в країнах-членах ЄС (п. 2.1. Контракту).
Указане свідчить про те, що за умовами укладеного контракту, всі документи надавались компанією продавцем, зокрема сертифікат якості. При цьому, ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД», як покупець, приймало товар, в тій кількості та тієї якості, яка відповідала умовам укладеного контракту, про що продавцем було надано необхідні товаросупровідні документи.
Вбачаючи у діях ОСОБА_2 порушення ч. 2 ст. 483 МК України, Енергетична митниця посилається на те, що посадовими особами ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» під час перетину митного кордону України та митного оформлення товару, було надано сертифікат (паспорт) якості № 163169 від 03.03.2023, який є модифікованою версією первинного сертифікату якості компанії. 
У свою чергу, ОСОБА_2 було подано до суду лист ЗАТ «EKOENERGIJA» № 240927-1 від 27.09.2024, в якому зазначено, що ЗАТ «EKOENERGIJA» перепродує нафтопродукти, вироблені Компанією «Orlen Lietuva» третім особам. ЗАТ «EKOENERGIJA» працює не тільки як перепродавець нафтопродуктів, вироблених Компанією «Orlen Lietuva», але і як основний термінал нафтопродуктів Компанії «Orlen Lietuva» у Вільнюському регіоні. Нафтопродукти, привезені Компанією «Orlen Lietuva», як і ті, що належать ЗАТ «EKOENERGIJA», зберігаються в одному резервуарі. 
Коли Компанія «Orlen Lietuva» доставляє на термінал ЗАТ «EKOENERGIJA» різні партії нафтопродуктів і зливає їх у термінал ЗАТ «EKOENERGIJA», технічні параметри нафтопродуктів, вироблених Компанією «Orlen Lietuva» в резервуарах терміналу, можуть змінюватися або залишатися незмінними. Якщо технічні параметри нафтопродуктів, залитих у резервуар, залишаються незмінними, ЗАТ «EKOENERGIJA» ставить свою печатку на сертифікаті якості резервуара Компанії «Orlen Lietuva». Якщо технічні параметри змінюються, ЗАТ «EKOENERGIJA» видає власний сертифікат якості, прив`язуючи номер сертифіката якості до ємності, в якій зберігалися нафтопродукти, що належать Компанії «Orlen Lietuva» та ЗАТ «EKOENERGIJA».
У даному випадку, Компанія «Orlen Lietuva» доставила нафтопродукти з сертифікатом якості № 163169_4965684 на термінал ЗАТ «EKOENERGIJA» залізничними цистернами. Ця партія палива була завантажена на терміналі ЗАТ «EKOENERGIJA», разом з іншими партіями нафтопродуктів Компанії «Orlen Lietuva», які вже перебували на терміналі. В результаті технічні параметри нафтопродукту (щільність) змінилася, і тому ЗАТ «EKOENERGIJA» видала власний сертифікат якості на цей нафтопродукт із зазначенням номера сертифікаті якості контейнера (№163169).
Також зазначено, що сертифікат якості - це документ, виданий відповідно до законодавства Литовської Республіки та внутрішніх процедур компаній, основна функція якого полягає в тому, щоб показати фактичні технічні параметри нафтопродуктів, а не походження або виробника продукту (т. 1 а.с 125).
З наявних в матеріалах справи копій сертифікату (паспорту) якості № 163169 від 03.03.2023 вбачається, що останній містить реквізити ЗАТ «EKOENERGIJA», як продавця товару, що також узгоджується зі листом ЗАТ «EKOENERGIJA» № 240927-1 від 27.09.2024.
Вказуючи про те, що сертифікат якості від 03.03.2023 №163169 є модифікованою версією оригінального сертифікату, Енергетичною митницею до суду не надано первинної версії сертифікату якості товару, який видавався Компанією «Orlen Lietuva», як про це стверджує митний орган та який містить інші відомості, відмінні від тих, що містилися у сертифікаті якості, який надавався ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» під час ввезення на митну територію України.
Енергетичною митницею також не спростовано процедуру видачі та оформлення сертифікатів якості на товар, про яку йдеться у листі ЗАТ «EKOENERGIJA» № 240927-1 від 27.09.2024.
Також, стороною захисту було надано відповідь ЗАТ «EKOENERGIJA» № 25/08/21 від 21.08.2025 на адвокатський запит, в якій вказано, що при видачі сертифікату якості № 163169 від 03.03.2023 було дотримано всіх вимог Литовського законодавства та всіх законних процедур, які існували на момент його видачі. Повідомлено, що країна походження пального: Республіка Литва. 
Окрім цього зазначено, що жодних кримінальних, адміністративних чи інших справ щодо законності видачі сертифікату якості № 163299 від 03.03.2023 не існує, оскільки відповідний сертифікат було видано законно за законодавством Республіки Литва (т. 2 а.с 26).
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_2 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, документів, що одержані незаконним шляхом, митними органами не було зібрано.
Окрім цього, судом першої інстанції правильно надано оцінку в частині кваліфікації інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 483 МК України та вірно зазначено, що постанова Київського апеляційного суду була ухвалена 16.07.2024, тобто після вчинення ОСОБА_2 порушення митних у даній справі, а саме: 14.03.2023, що виключає ознаку повторності, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 483 МК України. Адже як зазначено у диспозиції ч. 2 ст. 483 МК України, відповідальність наступає за дії, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.
ОСОБА_2 станом на 14.03.2023 не притягався до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
Оскільки Енергетичною митницею не доведено вчинення ОСОБА_2 повторно протягом року умисних дій, спрямованих на приховування товарів від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості та ваги товару, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недоведеність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, а відтак суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та фактично зводяться до викладення обставин, що були зафіксовані в протоколі про порушення митних правил, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, з якою у апеляційного суду відсутні підстави не погодитися.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 483, 529, 530 Митного кодексу України, статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Енергетичної митниці - залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 29 квітня 2026 року відносно  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук