Справа № 950/1740/26
Номер провадження 3/950/751/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В., 
розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,
за ст. 122-4 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До Лебединського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 691022 від 12.06.2026, складений інспектором ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Сердюк А.В., відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП.
Зі змісту протоколу вбачається, що 12.06.2026 близько 09 год. 40 хв. на автодорозі Т1909 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем HMMWV, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце її вчинення, чим, на думку особи, яка склала протокол, порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Згідно з матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода відбулася за участю автомобіля HMMWV М1097, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Citroen C4 Picasso, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .
Від ОСОБА_2 до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі. У клопотанні він зазначив, що 12.06.2026 близько 09 год. 40 хв. керував автомобілем HMMWV М1097, супроводжуючи пускову установку реактивної системи залпового вогню до району стартових позицій для виконання бойового завдання. Після ДТП ним було прийнято рішення продовжити рух, оскільки зупинка військової техніки та тривале перебування на місці пригоди створювали ризик зриву виконання бойового завдання, виявлення та ураження противником військової техніки, а також загибелі чи поранення особового складу.
На підтвердження наведених обставин до справи долучено витяг з журналу бойових дій, з якого вбачається, що 12.06.2026 у зазначений час автомобіль HMMWV М1097 використовувався під час виконання завдання з переміщення військової техніки, а ДТП сталася під час такого переміщення.
Крім того, від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання офіцера юридичної служби військової частини капітана юстиції ОСОБА_4 , у якому зазначено, що військовою частиною проводиться службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.06.2026, та що встановлені під час такого розслідування обставини мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна конкретна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Разом з тим, відповідальність за ст. 122-4 КУпАП можлива лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Сам по собі факт переміщення водія з місця дорожньо-транспортної пригоди не є достатнім для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, якщо встановлені обставини виключають протиправність або винність поведінки особи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд має встановити не лише факт залишення місця ДТП, а й те, що така дія була протиправною та винною, тобто вчиненою без наявності обставин, які виключають адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Оцінюючи матеріали справи, суд враховує, що ОСОБА_2 на час події був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та керував військовим транспортним засобом під час виконання завдання, пов`язаного з переміщенням військової техніки.
Витяг з журналу бойових дій підтверджує, що ДТП сталася під час виконання військовим підрозділом завдання з переміщення техніки. Цей доказ є належним, оскільки безпосередньо стосується обставин, за яких ОСОБА_2 залишив місце ДТП, та допустимим, оскільки поданий у письмовій формі уповноваженим військовим підрозділом.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 691022 підтверджує лише формальне твердження органу поліції про те, що ОСОБА_2 після ДТП не залишився на місці пригоди. Водночас протокол не містить оцінки причин такої поведінки водія, не спростовує обставин виконання ним бойового завдання та не містить доказів того, що залишення місця ДТП було спрямоване на уникнення відповідальності, приховування обставин пригоди або перешкоджання її оформленню.
Схема місця ДТП підтверджує сам факт дорожньо-транспортної пригоди та розташування транспортних засобів, однак не містить відомостей, які б спростовували пояснення ОСОБА_2 про виконання ним бойового завдання або про наявність необхідності продовження руху військової колони.
Письмове клопотання ОСОБА_2 суд оцінює у сукупності з іншими матеріалами справи. Його пояснення є логічними, послідовними та узгоджуються з витягом з журналу бойових дій і клопотанням військової частини НОМЕР_1 . Даних, які б свідчили про неправдивість таких пояснень, матеріали справи не містять.
Клопотання військової частини НОМЕР_1 також підтверджує, що обставини ДТП досліджувалися у межах службового розслідування, а встановлені під час нього відомості мають значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .
Суд бере до уваги, що матеріали справи не містять даних про те, що внаслідок залишення ОСОБА_2 місця ДТП були залишені без допомоги потерпілі, створено додаткову небезпеку для життя чи здоров`я осіб, або що він надалі ухилявся від встановлення обставин події. Навпаки, особу водія, транспортний засіб та військову частину встановлено, а сам ОСОБА_2 подав до суду клопотання із викладенням обставин події.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній необхідний елемент складу адміністративного правопорушення - протиправність і винність поведінки у значенні ст. 9 КУпАП. Його дії були зумовлені виконанням бойового завдання та необхідністю уникнення значно більшої шкоди, ніж та, яка могла бути заподіяна тимчасовим залишенням місця ДТП.
Суд виходить із того, що обов`язок водія залишатися на місці ДТП є загальним правилом, спрямованим на забезпечення належного оформлення дорожньо-транспортної пригоди, надання допомоги потерпілим та збереження доказів. Водночас у конкретних обставинах справи виконання цього обов`язку мало бути оцінене з урахуванням реальної обстановки, у якій діяв військовослужбовець, характеру завдання, ризику ураження військової техніки та особового складу, а також співвідношення можливої шкоди.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 284 КУпАП за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, суд виносить постанову про закриття справи.
Оскільки судом не встановлено складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 9, 17, 18, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 950/1740/26 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:       Роман БАКЛАНОВ