Справа № 560/5760/26
РІШЕННЯ
іменем України

10 вересня 2026 року | м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000108/2 від 06 квітня 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 квітня 2026 року подав до Хмельницької митниці електронну митну декларацію № 26UA400040006483U8 для митного оформлення ввезеного на митну територію України згідно з контрактом від 05.03.2026 № 2286 та інвойсом від 05.03.2026 № 2286/2026 транспортного засобу - автобуса марки Mercedes-Benz моделі Sprinter. Митна вартість товару була задекларована за основним методом (за ціною договору) у розмірі 3 100 євро. До митної декларації додано повний пакет документів, визначений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що містив вичерпну інформацію про ціну товару. 
Однак 06 квітня 2026 року Хмельницька митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000108/2 та видала картку відмови № UA400040/2026/000226, визначивши митну вартість за резервним методом у розмірі 16 000 євро. Тому, позивач змушений був сплатити додатково 207 725,08 грн митних платежів за декларацією № 26UA400040006494U1 для випуску автомобіля у вільний обіг. 
Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки митний орган не навів обґрунтованих сумнівів щодо достовірності задекларованої вартості та не довів наявності розбіжностей у поданих документах. Зазначає, що відповідно до умов поставки DAP Хмельницький (Інкотермс) витрати на транспортування та страхування покладаються на продавця, що виключає обов`язок покупця надавати перевізні документи.
Крім того, при коригуванні митної вартості за резервним методом відповідач використав джерелом інформації МД від 11.06.2025, однак не навів порівняння характеристик оцінюваного та аналогічного товарів, порушивши вимоги наказу Мінфіну № 598. Також відповідач не врахував індивідуального стану та характеристик спірного автобуса й ігнорував власну практику митного оформлення аналогічних транспортних засобів у 2021-2023 роках за значно нижчою митною вартістю (від 6 850 до 10 600 євро). 
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 28.04.2026 у задоволенні клопотання Хмельницької митниці про розгляд справи №560/5760/26 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування заперечень зазначає, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією від 06.04.2026 №26UA400040006483U8 у митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості, оскільки заявлений рівень 3100 євро не відповідав рівню, за яким здійснювалося митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби (16000 євро). Відповідач вказує на виявлені під час опрацювання поданих документів розбіжності та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, а саме: розбіжність заявленої вартості з рівнем цін на міжнародних інтернет-майданчиках та у офіційного продавця; ризик незаявлення витрат на перевезення товару позивачем самостійно, всупереч заявленим умовам поставки DAP; невідповідність дати оплати, зазначеної в інвойсі, умовам контракту про строк поставки, та неподання банківських платіжних документів; розбіжності між українською та англійською версіями контракту в частині умов поставки; невідповідність продавця товару особі, яка зазначена його власником у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу; розбіжності щодо країни відправлення та місця реєстрації транспортного засобу; розбіжності в частині умов оплати за контрактом; відсутність у поданих документах числових значень окремих складових митної вартості, передбачених частиною десятою статті 58 МК України. Відповідач також повідомив, що джерелом числового значення скоригованої митної вартості обрано митну декларацію від 14.04.2025 №25UA101020011942U8, за якою здійснено митне оформлення транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER з номером кузова НОМЕР_1 , дизельним двигуном робочим об`ємом циліндрів 2143 см3, загальною кількістю місць 16, 2011 року виготовлення, на умовах поставки DAP, за митною вартістю 16000 євро.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
06 квітня 2026 року декларантом позивача подано електронну митну декларацію №26UA400040006483U8, у якій до митного оформлення заявлено товар: моторний транспортний засіб для перевезення 10-ти осіб і більше - автобус марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів 2143 см3, потужність 120 кВт, загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія, 20, календарний та модельний рік виготовлення 2011, виробник та торговельна марка MERCEDES-BENZ (DE), бувший у використанні. Митну вартість товару заявлено у розмірі 3100 євро, метод визначення митної вартості обрано основний - за ціною договору. Разом із декларацією подано: рахунок-фактуру (інвойс) №2286/2026 від 05.03.2026, декларацію про походження товару №2286/2026 від 05.03.2026, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 11.07.2022, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №2286 від 05.03.2026.
У ході митного контролю Хмельницька митниця надіслала декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості з посиланням на виявлені розбіжності, зазначені вище. Декларант повідомив митний орган про неможливість подання інших документів.
06 квітня 2026 року Хмельницька митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000108/2, яким скоригувала митну вартість транспортного засобу до 16000 євро за резервним методом (метод 6). Джерелом числового значення вказано митну декларацію від 14.04.2025 №25UA101020011942U8, за якою здійснено митне оформлення транспортного засобу: автобус марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, загальна кількість місць - 16, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2143 см3, колісна формула - 4х2, призначення - для перевезення пасажирів, такий що був у використанні, країна виготовлення та походження DE, календарний та модельний рік виготовлення 2011, дата першої реєстрації 02.09.2011, умови поставки DAP.
Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Як передбачено статтею 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин першої, другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини другої статті 52 МК України на декларанта, який заявляє митну вартість товару, покладено обов`язок подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною п`ятою статті 53 МК України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини п`ятої статті 54 МК України встановлено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Частиною десятою статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
Частиною двадцять першою статті 58 МК України встановлено, що використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Відповідно до частини першої статті 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Частиною другою цієї статті визначено, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Відповідно до частини першої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою цієї статті встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Відповідно до частини другої статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості; під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.
Системний аналіз наведених норм свідчить, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару покладається на декларанта, який зобов`язаний надати документи згідно з переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митний орган вправі витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованого сумніву в достовірності поданих декларантом відомостей, а витребуванню підлягають тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання декларантом витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують обґрунтованих сумнівів щодо достовірності наданої інформації. Рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях чи сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 09.07.2020 у справі №804/5445/17, від 31.03.2020 у справі №809/1858/16, від 15.02.2022 у справі №826/12901/17, які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.
Оцінюючи спірне рішення відповідача, суд враховує таке.
Щодо розбіжності заявленої вартості з рівнем цін за даними ЄАІС та мережі Інтернет. Відповідач не навів жодного конкретного оголошення чи пропозиції до продажу, технічні характеристики яких би точно відповідали характеристикам оцінюваного транспортного засобу (комплектація, стан, пробіг, кількість власників). Загальне твердження про вищий рівень цін "у рази" без прив`язки до конкретного порівнюваного об`єкта не є доказом недостовірності саме числового значення заявленої ціни. Сама по собі наявність у ЄАІС Держмитслужби інформації про іншу митну вартість подібних товарів може бути лише підставою для витребування додаткових документів, а не самостійною підставою для коригування митної вартості.
Стосовно ризику незаявлення витрат на перевезення товару суд враховує, що предметом оцінюваного товару є транспортний засіб, здатний до самостійного пересування, доставка якого до місця призначення не обов`язково потребує залучення стороннього перевізника чи оплати транспортно-експедиційних послуг у їх звичайному розумінні. Сама лише вказівка у попередній митній декларації №26UA400000904582U6 від 02.04.2026 на позивача як на особу, яка здійснює переміщення транспортного засобу, не є доказом понесення позивачем додаткових, не включених до ціни товару, витрат (оплата пального, праці водія тощо). Відповідач не надав жодного розрахунку чи документа, який би підтверджував розмір таких витрат або сам факт їх понесення позивачем, обмежившись висновком про наявність ризику. Частина шоста статті 54 МК України пов`язує право митного органу на коригування з наявністю обґрунтованих підстав, а не з висновком про ймовірний ризик.
Щодо невідповідності дати оплати, зазначеної в рахунку-фактурі, умовам контракту про строк поставки, та неподання банківських платіжних документів. Суд враховує, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України обов`язок подання банківських платіжних документів виникає лише якщо рахунок сплачено. Матеріали справи не містять доказів фактичної сплати позивачем ціни товару. Разом з тим суд зазначає, що виявлена невідповідність стосується не числового значення ціни товару, яка є незмінною у контракті та рахунку-фактурі (3100 євро), а моменту й порядку розрахунків за товар, і сама по собі, без наведення митним органом обґрунтованого розрахунку чи інших відомостей про те, що дійсна ціна операції відрізняється від задекларованої, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність заявленої митної вартості. Водночас ця обставина оцінюється судом у сукупності з іншими встановленими у справі фактами.
Щодо розбіжностей між мовними версіями контракту в частині опису умов поставки. Виявлена розбіжність не зачіпає ціни товару, яка є ідентичною в контракті та рахунку-фактурі, а тому за відсутності доказів понесення позивачем у зв`язку з цим конкретних додаткових витрат не є самостійною підставою для коригування числового значення митної вартості.
Щодо невідповідності продавця товару особі, зазначеній власником у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Ця обставина є поширеною для транспортних засобів, що були у використанні та неодноразово перепродавалися, і сама по собі не свідчить про наявність незаявлених посередницьких послуг. Відповідач не навів розрахунку ймовірного розміру комісійної чи брокерської винагороди, обмежившись вказівкою на ризик її незаявлення, що не відповідає вимогам частини шостої статті 54 МК України щодо обґрунтованості підстав для коригування.
З приводу розбіжностей у частині країни відправлення та місця реєстрації транспортного засобу, а також умов оплати за контрактом (відсутність номера рахунку продавця). Ці обставини є формальними недоліками оформлення документів, що не мають безпосереднього впливу на числове значення заявленої ціни товару та не підтверджені відповідачем розрахунком щодо того, яким чином вони мали вплинути на митну вартість.
Надаючи оцінку твердженню відповідача про відсутніть у поданих документах числових значень окремих складових митної вартості, передбачених частиною десятою статті 58 МК України, суд враховує таке. Оскільки декларування здійснено на умовах поставки DAP - Хмельницький, за якими продавець зобов`язаний доставити товар до погодженого місця призначення своїм коштом, витрати на транспортування, навантаження, вивантаження та страхування вважаються включеними до ціни товару, а тому відсутність їх окремого числового виокремлення в поданих документах не є розбіжністю, яка сама по собі вимагає коригування митної вартості.
Крім того, суд зазначає, що обраний відповідачем як джерело числового значення скоригованої митної вартості транспортний засіб за митною декларацією від 14.04.2025 №25UA101020011942U8 має загальну кількість місць 16, тоді як оцінюваний товар має загальну кількість місць 20, що є істотною відмінністю технічних характеристик транспортного засобу, призначеного для перевезення пасажирів, і ставить під сумнів дотримання вимог частини другої статті 60 МК України щодо подібності (аналогічності) порівнюваних товарів. Також зазначена митна декларація оформлена 14.04.2025, тобто майже за рік до митного оформлення оцінюваного товару (06.04.2026), що не відповідає вимозі частини першої статті 60 МК України про те, що час експорту товару, обраного для порівняння, повинен збігатися з часом експорту оцінюваних товарів або бути максимально наближеним до нього. Відповідач не обґрунтував, чому саме ця декларація, а не інша, оформлена в часі, ближчому до дати митного оформлення спірного товару, була обрана як джерело числового значення митної вартості.
За таких обставин суд дійшов висновку, що, незважаючи на наявність окремих не спростованих позивачем розбіжностей у поданих документах, відповідач не довів дотримання встановлених МК України вимог до обґрунтованості коригування митної вартості, зокрема щодо належного підбору подібного (аналогічного) товару та максимально наближеного часу його експорту відповідно до статті 60 МК України, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000108/2 від 06.04.2026 є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000108/2 від 06 квітня 2026 року.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: | Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" (Автодорога Житомир-Чернівці, 143км+558м,с. Григорівка, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,31150 , код ЄДРПОУ - 45438639)
Відповідач: | Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)
Головуючий суддя | | В.К. Блонський