Справа № 289/1067/26
Номер провадження 2/289/1213/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участю: секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ». Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем було укладено 08.05.1982, від шлюбу в подружжя є повнолітні діти. Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, з 2010 року сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними припинені та подальше спільне їх відновлення неможливе. 
Ухвалою судді від 29.05.2026 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення (а.с.24).
В зв`язку із неявкою відповідача проведення судового засідання було відкладено на 20.07.2026, про що повідомлено учасникам справи належним чином.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи (а.с.30,40). 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце був повідомлений належним чином (а.с.28,32,37,43), причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.
З огляду на вказане суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08.05.1982, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17). 
В позові зазначено та не заперечується відповідачем, що від шлюбу в подружжя є повнолітні діти, спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, з 2010 року сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними припинені та подальше спільне їх відновлення неможливе, а шлюб існує лише формально. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та дана ситуація негативно впливає на її психологічний стан, ці обставини також не заперечуються відповідачем.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини.
У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для повного задоволення позовних вимог.
Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач змінила прізвище під час реєстрації шлюбу та не бажає змінювати його на дошлюбне після розірвання шлюбу, суд залишає прізвище позивача « ОСОБА_3 ».
Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 1331,20 грн. (а.с.18).
Керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 (місце проживання:        АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання:        АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу, – задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між громадянами України  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 08.05.1982 виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 4.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя  Наталія СІРЕНКО