ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4518/26 Справа № 243/8617/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Соловйова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі – Пікос А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2026 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії. Спадкоємцем цих виплат за законом є позивач по справі. 
Приватним нотаріусом Меженською К.С. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 384 019,59 грн. 
Позивач подала заяву до відповідача, надавши всі необхідні документи для виплати спадщини. Станом на 15.09.2025 року спадщина не виплачена. 
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на свою користь, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.01.2026, грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 372 476,37 грн. 
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2026 року позов задоволено та ухвалено:
Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію у розмірі 166872,90 грн, на одержання якої за життя мала право ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) недоотриману пенсію за життя спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 372 446,37 грн. (триста сімдесят дві тисячі чотириста сорок шість гривень 37 коп.), яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2021 року. 
Вирішено питання стосовно судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, що приймаючи до уваги положення ст. ст. 1218, 1227 ЦК України про те, що суми, зокрема, пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 мав право на виплату пенсії за весь період незалежно від терміну звернення до органів пенсійного фонду, а тому позовні вимоги про стягнення недоотриманої пенсії за життя спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 372 446,37 грн., яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2021 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Фактичні обставини справи.
Так, судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 . 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер у м. Хрестівка Горлівського району Донецької області, Україна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 22 червня 2021 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіту не залишив, в зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом. 
Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , спадкоємець першої черги - ОСОБА_5 , звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. із заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 
23 вересня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області нотаріусу на його запит щодо недоотриманих грошових виплат ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , було повідомлено, що не отримана пенсія складає 384 049,59 грн. 
07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з грошових виплат – недоотриманої пенсії у розмірі – 384049,59 грн. на пенсійному рахунку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка належала ОСОБА_2 згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 вересня 2021 року за номером 0500-1504-8/75178. 
Таким чином, позивач відповідно до положень ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи до уваги положення ст. ст. 1218, 1227 ЦК України про те, що суми, зокрема, пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 мав право на виплату пенсії за весь період незалежно від терміну звернення до органів пенсійного фонду, а тому позовні вимоги про стягнення недоотриманої пенсії за життя спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 372 446,37 грн., яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2021 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Позиція апеляційного суду.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Як вбачається із частини 1 статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, свідчить про те, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв?язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім?ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім?ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім?ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім?ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов?язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1227 ЦК України за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. 
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Таким чином, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у цивільній справі 337/474/14-ц, провадження № 61-15813сво18).
Посилання апелянта на те, що члени сім`ї повинні звернутися протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний порядок застосовується виключно до випадків виплати пенсії за місяць смерті та непрацездатним членам сім`ї. У даному ж випадку мова йде не про пенсію як регулярну щомісячну виплату, а про заборгованість, встановлену рішенням суду, яка не була отримана спадкодавицею за життя і яка відповідно до ст. 1227 ЦК України входить до складу спадщини. 
Колегія суддів вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки воно суперечить природі спадкового права, оскільки після смерті спадкодавця спадкоємець, набуває безпосередньо право власності на грошові кошти, що входять до складу спадкової маси.
Крім того, апелянт зазначає, що позивач мав би подати заяву про поновлення нарахування пенсії або звернутися до органу Пенсійного фонду. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає в апеляційній скарзі заявник. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу пенсійні виплати ОСОБА_2 за період 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2021 року, на які він мав право за життя, але не отримував через не нарахування цих пенсійних виплат Пенсійним фондом, тому позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонером пенсії, оскільки суми недоотриманої за життя пенсіонером пенсії входить до складу спадщини. 
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно визначив правову природу цивільних відносин між сторонами та ухвалив рішення, що відповідає вимогам законодавства. Тому доводи апеляційної скарги щодо порушенням судом норм матеріального права є безпідставними.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права. 
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області — залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2026 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова