ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2068/25 
Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши матеріали справи
За позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» 
про стягнення 787 994 657, 63 грн
Учасники судового процесу:
від позивача: Жирний О.С.;
від відповідача: Рябченко О.В.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 787 994 657, 63 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідач у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 в порушення вимог ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та згідно глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС, вимог Кодексу ГТС не здійснив закупівлю природного газу в обсягах, необхідних для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат газорозподільної системи, проте в силу здійснення своєї господарської діяльності вчинив протиправні дії з відбору та використання для вищезазначених потреб у спірний період 75 265, 603 тис. куб. м природного газу з газотранспортної системи, який належить позивачу; а також внаслідок протиправної бездіяльності відповідач в порушення положень законодавства не врегулював негативний небаланс, що виник внаслідок його протиправних дій. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 787 994 657, 63 грн завданих збитків.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2068/25. Призначено підготовче засідання у справі на 30.07.2025.
11.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вважає доводи позивача безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне:
- відповідач посилається на наявність судових рішень у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19, якими встановлено відсутність надання позивачем послуг балансування відповідачу, під час розгляду яких суди дійшли висновку про не доведеність належними та допустимими доказами надання відповідачу послуг балансування у спірний період. Відповідач вважає, що обставини, встановленні рішеннями судів у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19 мають преюдиційне значення в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України та не потребують повторного доведення, а тому, на думку відповідача, судовими рішеннями підтверджено відсутність надання послуг балансування відповідачу, внаслідок чого позовні вимоги за цим позовом є безпідставними;
- відповідач з посиланням на рішення Антимонопольного комітету України № 398-р від 28.12.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції АТ «Укртрансгаз» при застосуванні базової ціни газу у спірний період стверджує про завищення позивачем ціни позову та посилається на те, що позивач, закуповуючи природний газ (для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування) за цінами, вищими від ціни на природний газ, сам спричинив собі збитки. Відповідач вважає, що позивач намагається безпідставно стягнути ці збитки з іншої особи, якою в даному випадку є АТ «Київоблгаз», перекладаючи на відповідача свою провину та безвідповідальність за завдані собі збитки;
- долучені позивачем до позовної заяви копії договорів про закупівлю ним природного газу та актів приймання-передачі природного газу до них не підтверджують виконання обов`язків позивача щодо здійснення закупівлі природного газу з метою врегулювання «негативного небалансу» відповідача, оскільки відповідач не є стороною вказаних правочинів або особою, в інтересах якої вони укладені, з їх змісту не вбачається, що саме цей газ використовувався позивачем для балансування газорозподільної мережі відповідача, не вбачається, який обсяг природний газу було закуплено для забезпечення виробничо-технологічних потреб, який для власних потреб, а який для забезпечення балансування, натомість з їх змісту вбачається, що була відсутня необхідність здійснення будь-яких балансуючих дій з боку позивача, а із призначень платежу наданих позивачем платіжних документів не вбачається, що проведені оплати здійснювались на обсяг газу, передбачений для балансування потреб АТ «Київоболгаз»;
- оператор ГРМ в частині використання обсягів фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу не є споживачем природного газу в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», що було також підтверджено у листі НКРЕКП № 583/16/7-16 від 27.01.2016, а відтак відповідач вважає, що підтверджена постачальником газу номінація на обсяг для компенсації фактично понесених (не спожитих) в газорозподільній мережі втрат та витрат не є безумовною підставою для його отримання;
- відповідач вважає відсутнім в його діях склад цивільного правопорушення для настання цивільно-правової відповідальності у формі збитків: 1) відповідач не вчиняв протиправного відбору та використання природного газу з газотранспортної системи, будь-яких протиправних дій не вчиняв, натомість діяв в межах договору на транспортування природного газу № 151200723 від 17.12.2015, а тому необхідність в закупівлі природного газу у позивача у спірний період була відсутня. Позивач не здійснював балансування газорозподільної мережі відповідача у листопаді – грудні 2017 року, липні 2018 року – лютому 2019 року, що встановлено судовими рішеннями, та не підтвердив, що відповідач повинен був здійснити закупівлю природного газу в обсягах, необхідних для забезпечення виробничо-технічних витрат та нормативних втрат газорозподільної системи в цей період. Відповідач вважає, що саме позивач порушив порядок надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків, передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України «Про ринок природного газу», а не відповідач, внаслідок чого вважає відсутнім такий елемент складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка відповідача; 2) позивачу не завдано збитків діями відповідача, оскільки позивач закуповував природний газ за цінами, вищими від ціни на природний газ відповідно до рішення Антимонопольного комітету України № 398-р від 28.12.2023, чим сам спричинив собі збитки в сумі 787 994 657, 63 грн, а дії (бездіяльність) відповідача до цих збитків не мають відношення, тому вважає, що позивач лише намагається безпідставно стягнути ці збитки з іншої особи, якою в даному випадку вибрав АТ «Київоблгаз», перекладаючи на відповідача свою провину та безвідповідальність за завдані собі збитки. Надані позивачем розрахунки збитків складені в односторонньому порядку, середньозважена ціна «закупівлі природного газу», яка в них міститься не ґрунтується на жодному нормативно-правовому акті, є безпідставними, некоректними, містять невірні суми нарахувань; 3) відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, оскільки саме внаслідок протиправних дій щодо порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами договору на транспортування природного газу укладеного із відповідачем та нормами Кодексу ГТС, придбання газу за завищеними цінами, призвели до втрати власного майно та завдання собі реальних збитків в розмірі вартості втрачених обсягів (75265,603 тис. куб. м); 4) відсутня вина відповідача, оскільки позивач як оператор ГТС, відповідно до п. 10 розділу XIІI ГТС, придбавав природний газ у власника природного газу (у т.ч. у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах для забезпечення власної господарської діяльності (у т.ч. для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) на підставі укладених договорів про закупівлю природного газу за цінами, вищими від ціни на природний газ, не здійснюючи балансування газорозподільної мережі відповідача;
- позивачем не надано до суду доказів фактичного здійснення АТ «Укртрансгаз» господарської операції з балансування обсягів природного газу при фактичній потребі у наданні таких послуг та наданні такої послуги АТ «Київоблгаз», зокрема доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи, не надано жодної інформації щодо технічних параметрів звичайного рівня функціонування газотранспортної системи;
- відповідач з посиланням на п.п. 2 п. 3 розділу XIII Кодексу ГТС стверджує, що АТ «Укртрансгаз» доказів щодо регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій, у спірний період не надав; 
- відповідач посилається на обставину того, що з 01.09.2023 відповідно до постанови НКРЕКП № 1594 від 31.08.2023 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз», відповідач не є суб`єктом природної монополії, діяльність з розподілу природного газу зупинено, а тариф на розподіл природного газу був основним джерелом отримання доходу від діяльності товариства;
- відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, зумовлений продовженням надання послуг з розподілу природного газу споживачам усіх категорій під час введення воєнного стану, забезпеченням на постійній основі аварійного відновлення пошкоджених ділянок газопроводу та забезпеченням сталого функціонування газопостачання в зоні ліцензованої діяльності, постійним руйнуванням газопроводів починаючи з 24.02.2022, відновлення яких забезпечувались власними ресурсами та коштами, що призводило до суттєвих економічних (фінансових) втрат товариства на ремонт газорозподільних мереж, несвоєчасними та не в повному обсязі розрахунками споживачів за розподіл природного газу, відсутність у АТ «Київоблгаз» протягом воєнного стану змоги вести фінансово-господарську діяльність у звичайному режимі. На підтвердження свого фінансового стану відповідач долучив до відзиву на позовну заяву звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2024 рік, згідно з яким, за доводами відповідача, АТ «Київоблгаз» є збитковим підприємством. Зазначений документ, на думку відповідача, свідчить про критичний фінансовий стан підприємства, що унеможливлює виконання зобов`язань щодо сплати збитків у заявленому позивачем розмірі. 
З урахуванням усього зазначеного вище, відповідач вважає, що ним доведено та документально підтверджено відсутність завданих ним збитків позивачу належним чином, внаслідок чого позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 787 994 657, 63 грн завданих збитків.
16.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає, що відповідачем не наведено жодних доводів та аргументів щодо правомірності своєї поведінки та належного виконання покладених на нього обов`язків виконання функцій оператора ГРМ здійснити закупівлю обсягу природного газу для забезпечення ведення своєї господарської діяльності у спірний період, зокрема для покриття виробничо-технологічних витрат у своїй газорозподільній мережі. Як зазначив позивач, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження наявності та використання власного ресурсу природного газу, як наслідок, не спростовано і того, що відповідні витрати природного газу понесені за рахунок позивача, тобто за рахунок обсягів природного газу, якими позивач підтримував функціонування газотранспортної системи, подаючи в систему природний газ на заміщення такого роду відборів природного газу в межах заходів балансування, внаслідок чого зазнавав збитків. За ствердженням позивача, виходячи з аналізу висновків Верховного Суду, що викладені у постанові від 25.04.2024 у справі № 927/977/23, можна зробити висновки про те, що предметом та підставами у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19 були вимоги про стягнення боргу за надані послуги балансування на підставі договору та відповідних актів балансування, що лежить у площині комерційного балансування, тоді як у даній справі встановленню підлягають обставини завдання збитків, зокрема законність набуття відповідачем природного газу за рахунок АТ «Укртрансгаз», причинно-наслідковий зв`язок неправомірної поведінки відповідача, які призвели до завдання збитків позивачу в результаті дій, що не виходить за межі фізичного балансування, зокрема договори та акти закупівлі природного газу АТ «Укртрансгаз» та понесення у зв`язку з цим витрат. Позивач вважає, що в межах даної справи передусім підлягають дослідженню обставини протиправної поведінки відповідача та стверджує про те, що відповідач в порушення обов`язків у спірний період не здійснював закупівлю необхідної кількості обсягу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, відповідно ані сам відповідач, ані жодний постачальник не здійснив подання необхідної кількості обсягів природного газу на точку входу до газотранспортної системи для потреб відповідача, проте з точки виходу з газотранспортної системи здійснив відбір обсягів природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ. Позивач доводить, що ним за рахунок придбаних обсягів природного газу були вжиті заходи фізичного балансування газотранспортної системи, в т.ч. для забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраних з точок виходу, яке було порушено внаслідок неподання природного газу у спірний період до газотранспортної системи позивача на точку входу для потреб відповідача та відбору ним на точці виходу, що стало наслідком протиправних дій відповідача. Виходячи з викладеного, позивач вважає, що витрати, які він здійснив на закупівлю природного газу є витратами позивача, які він поніс у спірний період в процесі фізичного балансування та підтримання тиску в газотранспортній системі та з метою забезпечення цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи, а також витрати на закупівлю втрачених обсягів природного газу. Позивач не погодився із твердженнями відповідача щодо завдання збитків позивачем самому собі, оскільки відповідач не покрив свої витрати природного газу за власний рахунок, що призвело до вимушеної необхідності позивачу замістити витрати природного газу відповідача поданням в газотранспортну систему додаткових обсягів, фактично не виконавши свої обов`язки оператора ГРМ, внаслідок чого позивач здійснив таку закупівлю природного газу. Як зазначив позивач, обставина порушення АТ «Укртрансгаз» законодавства про захист економічної конкуренції при застосуванні базової ціни газу у спірний період, на яку відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, не є предметом даного спору. Позивач звернув увагу, що позовні вимоги про стягнення збитків ґрунтуються не на базовій ціні природного газу, що застосовувалась при наданні послуг балансування, а на реальних витратах, підтверджених доказами закупівлі. Стосовно заперечень відповідача про вартість закупівлі природного газу позивачем за цінами, вищими від ціни на природний газ, позивач зазначив, що відповідач мав право закупити для себе природний газ за будь-якими цінами, які були б для нього прийнятними, або набути його у будь-який інший спосіб, у т.ч. отримати в результаті дарування тощо, за рахунок чого врегулювати свій небаланс самостійно, не чекаючи поки його врегулює позивач. Натомість, як зазначив позивач, відповідач таким правом не скористався, необхідний обсяг природного газу не закупив, самостійно свій небаланс не врегулював, внаслідок чого врегулювання небалансу здійснено позивачем. Як зазначив позивач, виходячи з положень ч. 2 ст. 22 ЦК України, втрати природного газу, які позивач був змушений подати до газотранспортної системи при здійсненні фізичного балансування (75265, 603 тис. куб. м природного газу на загальну вартість 787 994 657, 63 грн) є витратами позивача, які він повинен був зробити для відновлення порушеного права, чим є право позивача на безпечне функціонування та стабільну роботу газотранспортної системи в умовах збалансованості подач/відборів на точках входу/виходу обсягів природного газу до/з газотранспортної системи. Щодо тверджень відповідача на те, що з «Київоблгаз» з 01.09.2023 не здійснює діяльність з розподілу природного газу, не виконує функції оператора ГРС та не є оператором суміжної системи, позивач наголосив на тому, що спірним періодом у справі № 911/2068/25 є листопад-грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019 року, а тому та обставина того, що статус відповідача змінився з 01.09.2023, не впливає та не змінює суті правовідносин у відповідний період, оскільки відповідач у спірний період у правовідносинах із позивачем був оператором суміжної системи, який здійснював господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП № 855 від 29.06.2017 та відповідно до ст. 37, 38 Закону України «Про ринок природного газу» повинен був забезпечувати здійснення покладених на нього Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів, придбавати енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний та прозорий спосіб. 
28.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вважає, що позивач не надав доказів понесення збитків та не довів, що відповідач набув природний газу за рахунок АТ «Укртрансгаз». Відповідач стверджує, що фактично позивач намагається у цій справі стягнути з відповідача вартість одних та й тих же послуг балансування у спірний період, назвавши їх збитками, хоча у їх стягненні йому вже відмовлено, а відсутність неправомірної поведінки з боку відповідача підтверджена судовими рішеннями у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19. Відповідач вважає, що позивач посилається на судову практику, яка не має відношення до цієї справи, не стосується відносин позивача із АТ «Київоблгаз», а стосуються інших операторів ГРМ. Відповідач звернув увагу, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», оскільки НКРЕКП постановою № 1466 від 16.11.2022 включила АТ «Київоблгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а тому заборгованість АТ «Київоблгаз» перед оператором ГТС за договором транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2015 за період до 2019 року підлягає врегулюванню відповідно до норм вказаного Закону за рахунок видатків державного бюджету. Таким чином, відповідач вважає, що звертаючись до суду із даним позовом позивач намагається безпідставно стягнути з відповідача двічі одну й ту ж саму суму боргу як за рахунок видатків державного бюджету в порядку врегулювання заборгованості відповідно до норм Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», так і під виглядом збитків.
30.07.2025 у підготовче засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі. Суд протокольно прийняв заяви сторін по суті спору до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.07.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 911/2068/25 на 10.09.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.
22.08.2025 до суду від позивача надійшов супровідний лист № б/н від 21.08.2025, до якого позивач долучив роздрукований примірник позовної заяви з доданими до неї датками.
10.09.2025 у підготовче засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі. Відповідач заявив про необхідність оригіналів документів, долучених до позовної заяви в копіях.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 911/2068/25 на 25.09.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.
25.09.2025 у підготовче засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі. Представник позивача надав до суду частину оригіналів документів, долучених до позовної заяви в копіях. Суд оглянув оригінали наданих документів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.09.2025 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/2068/25 до судового розгляду по суті на 23.10.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.
23.10.2025 в судове засідання з`явились представники сторін. Суд оголосив про розгляд справи по суті та про його початок. Представники сторін виступили з вступними промовами.
В судовому засіданні представник відповідача посилався на обставину того, що позивач надав до суду не в повному обсязі оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви. Представник позивача надав усні пояснення з даного питання, визнав обставину того, що деякі оригінали документів не були надані до суду для огляду з посиланням на їх відсутність у позивача внаслідок їх вилучення.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2025 відкладено судове засідання у справі № 911/2068/25 на 13.11.2025, про що занесено до протоколу судового засідання.
10.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення вилучення у АТ «Укртрансгаз» документів відповідно до додатків позовної заяви з посиланням на протокол обшуку та протокол тимчасового доступу до речей і документів та пояснення щодо актуальної судової практики із розгляду спорів у подібних правовідносинах. 
13.11.2025 в судове засідання з`явились представники сторін. 
Суд протокольно не прийняв письмові пояснення позивача від 10.11.2025 разом з доданими до нього доказами до розгляду з огляду на подання їх на стадії розгляду справи по суті, за відсутності вмотивованого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання пояснень та нових доказів з обґрунтуванням неможливості їх подання у визначений законом строк з причин, що не залежали від позивача.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2025 відкладено судове засідання у справі № 911/2068/25 на 17.12.2025, про що занесено до протоколу судового засідання.
Судове засідання у справі № 911/2068/25, призначене на 17.12.2025, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Сокуренко Л.В. з 15.11.2025 до 27.02.2026 включно на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.03.2026 призначено судове засідання у справі № 911/2068/25 на 19.03.2026.
16.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи на іншу дату.
19.03.2026 в судове засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі. Суд протокольно залишив без розгляду клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2026 відкладено судове засідання у справі № 911/2068/25 на 26.03.2026, про що занесено до протоколу судового засідання.
26.03.2026 в судове засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі. Суд продовжив дослідження доказів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2026 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 911/2068/25 до 30.04.2026, про що занесено до протоколу судового засідання.
Судове засідання, призначене на 30.04.2026 по справі № 911/2068/25, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Сокуренко Л.В. у відрядженні у період з 23.04.2026 по 01.05.2026 та у відпустці у період з 04.05.2026 по 13.05.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2026 призначено судове засідання у справі № 911/2068/25 на 28.05.2026.
28.05.2026 в судове засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по суті спору. Суд продовжив дослідження доказів. 
В судовому засіданні 28.05.2026 суд закінчив з`ясування обставин справи та перевіркою їх доказами.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.05.2026 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 911/2068/25 до 04.06.2026, про що занесено до протоколу судового засідання.
04.06.2026 в судове засідання з`явились представники сторін та надали усні пояснення по суті спору.
Представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.
У свою чергу відповідач проти позовних вимог заперечував, не погодився із доводами, викладеними у позовній заяві, заперечив щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, у зв`язку із чим просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Стосовно тверджень відповідача про ненадання позивачем частини оригіналів документів для огляду, суд зазначає, що відповідно до частин 1-3 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази у вигляді документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
За змістом ч. 6 названої статті Кодексу, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Так, протягом розгляду справи представником позивача була надано до суду для огляду частину оригіналів доказів, що долучені до матеріалів справи в копіях. Щодо іншої частини документів, які не були надані до суду, позивач повідомив суд, що деякі документи були вилучені у АТ «Укртрансгаз» під час обшуку в рамках кримінального провадження, у зв`язку із чим АТ «Укртрансгаз» не має можливості надати такі документи в оригіналі для огляду до суду.
На переконання суду, наявні в матеріалах справи копії документів не викликають у суду сумнівів у відповідності їх оригіналам, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для того, що не брати такі докази до уваги під час розгляду даної справи. 
Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
В судовому засіданні 04.06.2026 судом на стадії ухвалення судового рішення оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Частиною 5 ст. 240 ГПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене).
Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження – не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В. з 02.07.2026 до 11.07.2026 перебувала у відпустці, повне судове рішення складено та підписано судом після виходу судді на роботу.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі – позивач, оператор ГТС) до 01.01.2020 виконувало функції оператора газотранспортної системи, суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1 ст. 1 Законом України «Про ринок природного газу»).
Діяльність позивача як оператора ГТС була врегульована, зокрема такими нормативно-правовими актами: Законом України «Про ринок природного газу»; Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015 (далі – Кодекс ГТС, тут і далі посилання на Кодекс ГТС здійснюється в його редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пп. 2, 3 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, цей Кодекс є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі – відповідач) у спірний період (листопад-грудень 2017 року, липень 2018 – лютий 2019 року) виконувало функції оператора газорозподільної системи – суб`єкта господарювання, яке на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП № 855 від 29.06.2017, здійснювало діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Постановою НКРЕКП № 1594 від 31.08.2023, яка набрала чинності 01.09.2023, зупинено АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП № 855 від 29.06.2017 у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.
За змістом п. 5 глави І розділу І Кодексу ГТС, оператор суміжної системи – оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, оператор іншої газотранспортної системи, який співпрацює з оператором газотранспортної системи; суміжна система – інша газотранспортна система, газорозподільна система, газосховище, установка LNG, система суміжного газовидобувного підприємства, інша система, що мають фізичне з`єднання з газотранспортною системою.
Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» протягом спірного періоду діяло як оператор суміжної системи, який провадив господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Київської області на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП № 855 від 29.06.2017 та відповідно до ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» повинен забезпечувати здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів; придбавати енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний та прозорий спосіб. 
Права та обов`язки відповідача визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Отже, права і обов`язки відповідача, порядок та умови взаємовідносин на ринку природного газу, врегульовано зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, а також Кодексом газорозподільних систем, який затверджено постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015.
Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджує, що АТ «Київоблгаз» завдало АТ «Укртрансгаз» збитків шляхом утворення негативного небалансу у зв`язку з безпідставним відбором обсягів природного газу з газотранспортної системи позивача, без подання відповідачем обсягів природного газу до газотранспортної системи.
Як зазначив позивач, газорозподільна система, оператором якої є відповідач, є суміжною системою, безпосередньо приєднаною до газотранспортної системи, оператором якої є позивач, у зв`язку з чим природний газ з газотранспортної системи до вказаної газорозподільної системи фізично надходить через фізичні точки входу/виходу між ними.
Позивач посилається на положення п. 3 розділу ІІ Кодексу ГРС, за змістом якого надходження природного газу до ГРМ здійснюється в місцях її фізичного з`єднання з: газотранспортною системою; суміжними газорозподільними системами; мережами газодобувних підприємств та виробників біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, об`єкти яких підключені до ГРМ.
З урахуванням вказаних положень, позивач вважає, що загальний обсяг надходження природного газу до ГРМ відповідача складається:
- з обсягів надходження з газотранспортної системи позивача у фізичних точках виходу до газорозподільної системи (пп. 1 п. 2 глави 2 розділу II Кодексу ГТС);
- з обсягів перетоків природного газу з суміжної газорозподільної системи у фізичних точках входу/виходу в місцях фізичного з`єднання між ними, які охоплюються створеною в газотранспортній системі Позивача однією віртуальною точкою виходу до газорозподільної системи Відповідача (п. 4 глави 2 розділу II Кодексу ГТС) (за вирахуванням обсягів якщо перетік відбувається в протилежному напрямку з газорозподільної системи в іншу суміжну газорозподільну систему, в такому випадку загальних обсяг надходження природного газу до ГРМ зменшується на обсяг переданого природного газу в суміжну ГРМ);
- з обсягів перетоків природного газу, що фактично передаються газовидобувним підприємством в газорозподільну систему Відповідача у фізичних точках входу/виходу в місцях фізичного з`єднання між ними шляхом заміщення обсягів природного газу, що подаються газовидобувним підприємством до газотранспортної системи позивача на віртуальну точку входу з газорозподільної системи відповідача (пп. 2 п. 1 глави 2 розділу IІI Кодексу ГТС), на обсяги природного газу, що надходять з газотранспортної системи позивача на віртуальній точці виходу до газорозподільної системи відповідача (у зустрічному напрямку шляхом документального заміщення зустрічних потоків).
17.12.2015 ПАТ «Укртрансгаз» (оператор) та АТ «Київоблгаз» (замовник) укладено договір транспортування природного газу № 1512000723, відповідно до п. 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.
Відповідно до п. 2.2 договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.
Пунктом 2.3 договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: - послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); - послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).
Як визначено п. 2.4 договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужностей) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору. В силу п. 2.5 договору встановлено, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу.
Згідно з пп. 2.6, 2.7 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі; оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.
Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; вчасно врегульовувати небаланси.
Відповідно до п. 5.1 договору, порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядку приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з транспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахування цього договору.
Пунктом 6.3 договору визначено, що надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. 
Як встановлено п. 7.1 договору, вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.
Відповідно до п. 9.1 договору, разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування; негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. 
Згідно п. 9.2 договору, вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування= БЦГхКхQбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, як визначено таким пунктом договору, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.
Пунктом 9.3 договору сторонами узгоджено, що базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу; оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.
Договором встановлено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електрону адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру; замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (п. 9.4 договору).
Згідно п. 11.4 договору, послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.
Пунктом 13.5 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Відповідно до п. 17.1 договору, визначено, що вказаний договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016; умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015.
Вказаним пунктом договору сторонами узгоджено, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менш ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов
Обставина укладення між сторонами договору транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2015 встановлена судовими рішенням у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19, які набрали законної сили.
За ствердженням позивача, АТ «Укртрансгаз» та АТ «Київоблгаз», на виконання підп. 4 п. 2 глави 7 розділу ІІІ Кодексу ГТС, підписали акти приймання-передачі газу на ГРС за період листопад – грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019, що підтверджують загальний обсяг природного газу, переданого з газотранспортної до газорозподільчої системи.
За змістом долучених позивачем до матеріалів справи зведених актів приймання-передачі природного газу вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсягах: у листопаді 2017 року – 193 561 413 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 195 016 261 куб. м); у листопаді 2017 року – 20 174 816 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 20 009 643 куб. м); у грудні 2017 року – 219 268 403 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 221 779 839 куб. м); у грудні 2017 року – 20 109 156 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 19 876 878 куб. м); у липні 2018 року – 39 663 176 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 39 980 087 куб. м); у липні 2018 року – 1 940 348 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 1 919 952 куб. м); у серпні 2018 року – 45 355 469 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 45 647 174 куб. м); у серпні 2018 року – 1 822 416 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 1 798 988 куб. м); у вересні 2018 року – 56 331 483 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 56 474 081 куб. м); у вересні 2018 року – 4 089 082 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 4 069 458 куб. м); у жовтні 2018 року – 106 965 373 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 107 064 670 куб. м); у жовтні 2018 року – 10 838 273 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 10 852 387 куб. м); у листопаді 2018 року – 217 351 059 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 219 356 392 куб. м); у листопаді 2018 року – 19 210 497 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 19 138 923 куб. м); у грудні 2018 року – 257 890 236 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 261 549 546 куб. м); у грудні 2018 року – 20 332 508 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 20 257 715 куб. м); у січні 2019 року – 271 874 616 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 275 982 103 куб. м); у січні 2019 року – 21 892 765 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 21 694 910 куб. м); у лютому 2019 року – 212 769 090 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 215 881 792 куб. м); у лютому 2019 року – 16 383 922 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 16 197 648 куб. м). Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх відтисками печаток без будь-яких зауважень та заперечень.
Всього згідно актів приймання-передачі природного газу позивач передав, а відповідач прийняв протягом спірного періоду природний газ в обсягах 1 757 824 101 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 1 774 548 447 куб. м).
Відповідач, на виконання обов`язків оператора ГРМ, передбачених п. 1 глави 3 Розділу ХІІ Кодексу ГТС, за період листопад – грудень 2017 року, липень 2018 – лютий 2019 року подав позивачу як оператору ГТС інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним, об`єкти якого підключені до його газорозподільної системи, а саме:
- алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) (ЕІС код – 56Х180000000001Y) за листопад – грудень 2017 року, липень – листопад 2018 року (розділ VІ, VІІ Звіту);
- звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за листопад – грудень 2017 року, липень – листопад 2018 року;
- звіти про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 11.12.2017 за листопад 2017 року, № 2 від 10.01.2018 за грудень 2017 року, № 1 від 07.08.2018 за лютий 2018 року, № 1 від 07.09.2018 за серпень 2018 року, № 1 від 08.10.2018 за вересень 2018 року, № 2 від 09.11.2018 за жовтень 2018 року, № 2 від 10.12.2018 за листопад 2018 року, № 2 від 10.01.2019 за грудень 2018 року, № 2 від 11.02.2019 за січень 2019 року, № 2 від 1103.2019 за лютий 2019 року (замовник послуг транспортування – ПАТ «Київоблгаз»; ЕІС код – 56Х060000000001Y), які підписані уповноваженим представником відповідача та скріплений відтиском його печатки.
Відповідно до долучених до матеріалів справи алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) вбачається, що фактично розподіленого відповідачем природного газу споживачам склав: - у листопаді 2017 року – 215025,904 тис. куб. м; - у грудні 2017 року – 241656,717 тис. куб. м; - у липні 2018 року – 41900,039 тис. куб. м; - у серпні 2018 року – 47446,162 тис. куб. м; - у вересні 2018 року – 60543,539 тис. куб. м; - у жовтні 2018 року – 117917,057 тис. куб. м; - у листопаді 2018 року – 238495,315 тис. куб. м. При цьому, у вказаних алокаціях (звітах) відповідачем вказано, що загальний обсяг природного газу, який використаний відповідачем на ВТВ та власні потреби склав: - у листопаді 2017 року – 11827,218 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль; - у грудні 2017 року – 14952,982 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль; - у липні 2018 року – 2050,000 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль; - у серпні 2018 року – 2300,000 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль; - у вересні 2018 року – 3020,000 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль; - у жовтні 2018 року – 5933,553 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль; - у листопаді 2018 року – 12033,129 тис. куб. м, при цьому у графі підтверджений обсяг номінацій всього в розділах VІІ, VІІІ Звіту зазначено нуль. Загальний обсяг природного газу, який використаний відповідачем на ВТВ та власні потреби протягом спірного періоду склав 92581,555 тис. куб. м, з яких підтверджений обсяг номінацій всього складає нуль.
Зі змісту складених АТ «Київоблгаз» звітів про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування вбачається, що фактичний обсяг природного газу використаний відповідачем на ВТВ, власні потреби за період листопад – грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019 року склав 92581,555 тис. куб. м природного газу, а саме:
- за листопад 2017 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 1127,218 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 11827,218 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 10700,000 тис. куб. м;
- за грудень 2017 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 3052,709 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 14952,982 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 11900,273 тис. куб. м;
- за липень 2018 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.07.2018 по 31.07.2018 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 0,000 тис. куб. м; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 2050,000 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 2050,000 тис. куб. м;
- за серпень 2018 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.08.2018 по 31.08.2018 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 0,000 тис. куб. м; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 2300,000 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 2300,000 тис. куб. м;
- за вересень 2018 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 0,000 тис. куб. м; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 3020,000 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 3020,000 тис. куб. м;
- за жовтень 2018 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 48,553 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 5933,553 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 5885,000 тис. куб. м;
- за листопад 2018 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 133,129 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 12033,129 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 11900,000 тис. куб. м;
- за грудень 2018 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 161,432 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 12688,432 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 12527,000 тис. куб. м;
- за січень 2019 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 1191,154 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 15051,154 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 13860,000 тис. куб. м;
- за лютий 2019 року ПАТ «Київоблгаз» за період з 01.02.2019 по 28.02.2019 фактично подано природний газ в газотранспортну систему в обсязі 1145,087 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг»; фактично отриманий обсяг природного газу з системи склав 12725,087 тис. куб. м; в графі «обсяг згідно підтверджених номінацій» отриманого природного газу зазначено « 0,000»; небаланс природного газу склав 11580,000 тис. куб. м.
Отже, згідно з наведеними вище звітами про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування ПАТ «Київоблгаз» протягом спірного періоду фактично отримало обсяг природного газу з системи в загальному обсязі 92581,555 тис куб. м та фактично подало природний газ в газотранспортну систему в загальному обсязі 6859,282 тис. куб. м, внаслідок чого небаланс за спірний період склав в загальному обсязі 85722,273 тис. куб м.
Придбання ПАТ «Київоблгаз» природного газу в загальному обсязі 6859,282 тис. куб. м з метою подачі його в газотранспортну систему підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу (балансуючими), підписаними між ТОВ «РГК Трейдінг» та ПАТ «Київоблгаз» № б/н від 30.11.2017, № б/н від 31.12.2017, № б/н від 31.10.2018, № б/н від 30.11.2018, № б/н від 31.12.2018, № б/н від 31.01.2019, № б/н від 31.01.2019, № б/н від 28.02.2019 та № б/н від 28.02.2019, за змістом яких ТОВ «РГК Трейдінг» в передало, а ПАТ «Київоблгаз» згідно договору купівлі продажу прийняло природний газ в листопаді 2017 року в обсязі 1127,218 тис. куб. м, в грудні 2017 року в обсязі 3052,709 тис. куб. м, в жовтні в обсязі 48,553 тис. куб. м, в листопаді 2018 року в обсязі 133,129 тис. куб. м, в грудні 2018 року в обсязі 161,432 тис. куб. м, в січні 2019 року в обсязі 1191,154 тис. куб. м та в лютому 2019 року в обсязі 1145,087 тис. куб. м.
Крім того, з долучених позивачем банківських виписок за 27.02.2018, 28.02.2018, 01.03.2018 вбачається, що ПАТ «Київоблгаз» перераховано на рахунок позивач грошові кошти в загальному розмірі 64 176 736, 38 грн в рахунок оплати послуг балансування природного газу згідно з договором транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2015 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002.
При цьому, позивач звернув увагу, що діяльність АТ «Київоблгаз» не може здійснюватися відокремлено (автономно) від магістральних мереж, так як лише транспортування природного газу магістральним трубопровідним транспортом та його передача надалі в мережі операторів ГРМ – технологічно можливий шлях, враховуючи специфіку, властивості природного газу та особливі параметри для його транспортування.
Таким чином, як зазначив позивач, протягом спірного періоду з газотранспортної системи, оператором якої було АТ «Укртрансгаз», надходили до газорозподільної мережі оператора ГРМ обсяги природного газу, які були розподілені споживачам, які перебувають в зоні ліцензованої діяльності відповідача.
Позивач посилається на те, що для здійснення діяльності з розподілу природного газу та відповідно до п. 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності. 
Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах (п. 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).
Таким чином, як зазначив позивач, відповідно до положень ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та згідно глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС, відповідач зобов`язаний був закупити природний газ в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат в ГРМ.
Проте, за ствердженням позивача, відповідач, всупереч положень ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС, не виконав обов`язки оператора ГРМ та не здійснив протягом листопада, грудня 2017 року, липня 2018 – лютого 2019 року закупівлю необхідної кількості обсягу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, внаслідок чого ані відповідач, ані жодний постачальник, не здійснив подання необхідної кількості обсягів природного газу на точку входу до газотранспортної системи для потреб відповідача. Проте відповідачем протягом спірного періоду з точки виходу з газотранспортної системи здійснено відбір обсягів природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ.
Позивач посилається на обставину того, що закуплених відповідачем обсягів природного газу на віртуальній торговій точці по результатам розрахункових періодів газового місяця було недостатньо для повного покриття власних відборів природного газу АТ «Київоблгаз» як оператора ГРМ, у зв`язку з чим величина остаточних відборів відповідача кожного місяця перевищувала обсяги поданого природного газу до газотранспортної системи, що відображено позивачем у зведених даних щодо інформації про надходження обсягів природного газу за вищевказаними розділами та розрахунок обсягу відбору природного газу відповідача (Таблиця 1) та підтверджується наведеними вище алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками), звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) та звітами про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за спірний період.
Крім того, як зазначив позивач, обсяг небалансу підтверджується звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за листопад – грудень 2017 року, липень 2018 – лютий 2019 року, складеними АТ «Укртрансгаз» на виконання вимог Кодексу ГТС, зі змісту яких вбачається наступне:
- у листопаді 2017 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 1127,218 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 11827,218 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 10700,000 тис. куб. м;
- у грудні 2017 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 3052,709 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 14952,982 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 11900,273 тис. куб. м;
- у липні 2018 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 0,000 тис. куб. м, а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 2050,000 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 2050,000 тис. куб. м;
- у серпні 2018 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 0,000 тис. куб. м, а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 2300,000 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 2300,000 тис. куб. м;
- у вересні 2018 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 0,000 тис. куб. м, а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 3020,000 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 3020,000 тис. куб. м;
- у жовтні 2018 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 48,553 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 5933,553 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 5885,000 тис. куб. м;
- у листопаді 2018 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 133,129 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 12033,129 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 11900,000 тис. куб. м;
- у грудні 2018 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 161,432 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 12688,432 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 12527,000 тис. куб. м;
- у січні 2019 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 1191,154 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 15051,154 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 13860,000 тис. куб. м;
- у лютому 2019 року на точці входу до газотранспортної системи ПАТ «Київоблгаз» подано природний газ обсягом 1145,087 тис. куб. м, придбаний у ТОВ «РГК Трейдинг», а на точці виходу відібрано природний газ в обсязі 12725,087 тис. куб. м для покриття витрат оператора ГРМ; обсяг небалансу склав 11580,000 тис. куб. м.
Зі змісту долучених позивачем до матеріалів справи зведених даних щодо інформації про надходження обсягів природного газу за вказаними вище розділами та розрахунок обсягу відбору природного газу відповідача (Таблиця 1) вбачається, що загальний фактичний обсяг природного газу, який використаний відповідачем на ВТВ та власні потреби, становить 92581,555 тис. куб. м, з яких 6859,282 тис. куб. м було придбано відповідачем та подано до ГТС позивача за актами приймання-передачі газу на ВТП (звіти про надходження та розподіл природного газу замовниками послуг транспортування АТ «Київоблгаз»), а також обсяг 10456,670 тис. куб. м природного газу було сплачено/врегульовано відповідачем, внаслідок чого обсяг небалансу АТ «Київоблгаз» складає 75265,603 тис. куб. м.
Таким чином, як зазначив позивач, перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу у листопаді – грудні 2017 року, липні 2018 – лютому 2019 року у АТ «Київоблгаз» склало 75 265,603 тис. куб. м, чим відповідачем було порушено необхідне співвідношення та зумовлено вжиття позивачем заходів фізичного балансування для його відновлення шляхом купівлі і подання потрібного обсягу природного газу в газотранспортну систему з понесенням відповідних витрат.
На підтвердження виконання позивачем обов`язків оператора ГТС у спірний період та здійснення ним закупівлі природного газу з метою врегулювання негативного небалансу в системі, в тому числі зумовленого діями оператора ГРМ – ПАТ «Київоблгаз», позивач долучив до матеріалів справи копії договорів про закупівлю природного газу, а саме: - № 1704000328 від 30.04.2017, укладений між ТОВ «Газоторгова компанія» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 30.04.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1704000322 від 30.04.2017, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 12.05.2017, № 2 від 14.08.2017, № 3 від 30.11.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1712000417-ВТВ від 18.12.2017, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 28.12.2017, № 2 від 29.12.2017 до нього (строк дії до 30.06.2018); - № 1809000501 від 25.09.2018, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 25.01.2019, № 2 від 26.03.2019 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1809000502 від 25.09.2018, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та АТ «Укртрансгаз» (строк дії до 30.04.2019); - № 1811000564 від 22.11.2018, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 22.11.2018, № 2 від 26.03.2019 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1811000569 від 22.11.2018, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 22.11.2018, № 2 від 26.03.2019 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1811000570 від 22.11.2018, укладений між ТОВ «Еру Трейдінг» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 22.11.2018, № 2 від 26.03.2019 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1704000323 від 04.05.2017, укладений між ТОВ «Енерго-Сервісна Компанія «Еско-Північ» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 04.05.2017, № 2 від 26.05.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1701001564-ВТВ від 31.01.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 31.01.2017, № 2 від 28.02.2017, № 3 від 30.03.2017, № 4 від 30.03.2017, № 5 від 31.03.2017 до нього (строк дії до 30.04.2017); - № 1704000321-ВТВ від 30.04.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 30.04.2017, № 2 від 30.04.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1704000324-ВТВ від 30.04.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 30.04.2017, № 2 від 30.06.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1704000325-ВТВ від 30.04.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковими угодами № 1 від 30.04.2017, № 2 від 30.06.2017, № 3 від 31.08.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1709000301-ВТВ від 26.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017 до нього (строк дії до 30.04.2018); - № 1709000302-ВТВ від 26.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017 до нього (строк дії до 30.04.2018); - № 1709000303-ВТВ від 26.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017 до нього (строк дії до 30.04.2018); - № 1709000304-ВТВ від 26.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017 до нього (строк дії до 30.04.2018); - № 1709000305-ВТВ від 26.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017 до нього (строк дії до 30.04.2018); - № 1709000306-ВТВ від 26.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017 до нього (строк дії до 30.04.2018); - № 1709000474-ВТВ від 29.09.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 29.09.2017 до нього (строк дії до 31.10.2017); - № 1712000407-ВТВ від 15.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.03.2018, № 4 від 31.05.2018, № 5 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 5 від 31.05.2018); - № 1712000409-ВТВ від 15.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.03.2018, № 4 від 31.05.2018, № 5 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 5 від 31.05.2018); - № 1712000411-ВТВ від 15.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.03.2018, № 4 від 31.05.2018, № 5 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 5 від 31.05.2018); - № 1712000412-ВТВ від 15.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.03.2018, № 4 від 31.05.2018, № 5 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 5 від 31.05.2018); - № 1712000414-ВТВ від 15.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.05.2018, № 4 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 4 від 31.05.2018); - № 1712000416-ВТВ від 15.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.05.2018, № 4 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 4 від 31.05.2018); - № 1712000654-ВТВ від 22.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.05.2018, № 5 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 4 від 31.05.2018); - № 1712000655-ВТВ від 22.12.2017, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 28.12.2017, № 2 від 28.02.2018, № 3 від 31.05.2018, № 4 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.09.2018 згідно з додатковою угодою № 4 від 31.05.2018); - № 1801000000-ВТВ від 04.01.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 04.01.2018, № 2 від 29.01.2018, № 3 від 31.05.2018, № 4 від 31.05.2018 до нього (строк дії до 30.06.2018 згідно з додатковою угодою № 4 від 31.05.2018); - № 1808000439-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1808000440-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1808000441-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1808000442-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1808000443-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1808000444-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1808000445-ВТВ від 28.08.2018, укладений між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 17.11.2020 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1704000326 від 30.04.2017, укладений між ТОВ «Трафігура Юкрейн» та ПАТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 30.04.2017, № 2 від 05.07.2017 до нього (строк дії до 31.12.2017); - № 1808000438 від 28.08.2018, укладений між ТОВ «Трафігура Юкрейн» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 18.01.2019, № 2 від 22.03.2019 до нього (строк дії до 30.04.2019); - № 1809000503 від 25.09.2018, укладений між ТОВ «Трафігура Юкрейн» та АТ «Укртрансгаз», разом з додатковою угодою № 1 від 26.03.2019 (строк дії до 31.05.2019 згідно з додатковою угодою № 1 від 26.03.2019), а також підписані між продавцями природного газу згідно з зазначеними договорами та позивачем копії актів приймання передачі природного газу, а саме: - з ТОВ «Газоторгова Компанія» акти приймання-передачі газу від 30.11.2017, від 31.12.2017,згідно з якими загальний обсяг придбаного природного газу склав 60000,000 тис. куб. м на загальну суму 569 568 960, 00 грн); - з ТОВ «Еру Трейдінг» акти приймання-передачі газу від 30.11.2017, від 30.09.2018, від 31.10.2018, від 30.11.2018, від 31.12.2018, від 31.01.2019, від 28.02.2019, згідно з якими загальний обсяг придбаного природного газу склав 274000,000 тис. куб. м на загальну суму 2907130389,75 грн; - з ТОВ «Енерго-Сервісна Компанія «Еско-Північ» від 30.11.2017, від 31.12.2017 згідно з якими загальний обсяг придбаного природного газу склав 60000,000 тис. куб. м на загальну суму 554 743 200,00 грн; - з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 30.11.2017, від 31.12.2017, від 31.07.2018, від 31.08.2018, від 30.09.2018, від 31.10.2018, від 30.11.2018, від 26.12.2018, від 28.01.2019, від 28.02.2019, згідно з якими загальний обсяг придбаного природного газу склав 2726500,000 тис. куб. м на загальну суму 27626575458,95 грн; - з ТОВ «Трафігура Юкрейн» від 30.09.2018, від 31.10.2018, від 30.11.2018, від 31.12.2018, від 31.01.2019, від 28.02.2019, згідно з якими загальний обсяг придбаного природного газу склав 208000,000 тис. куб. м на загальну суму 2266355244,16 грн.
Оплата придбаного позивачем протягом спірного періоду за вказаними вище актами приймання-передачі природного газу з метою врегулювання негативного небалансу в системі, в тому числі зумовленого діями оператора ГРМ – ПАТ «Київоблгаз», згідно з договорами про закупівлю природного газу підтверджується долученими копіями платіжних доручень про перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Газоторгова компанія», ТОВ «Еру Трейдінг», ТОВ «Енерго-Сервісна Компанія «Еско-Північ», ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ТОВ «Трафігура Юкрейн».
З огляду на наведене вище, позивач стверджує про те, що протиправна поведінка (бездіяльність) відповідача, яка полягає в невиконані ним вимог ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та приписів розділу ІІІ Кодексу ГРС, оскільки відповідач у спірний період не закупив природний газ для покриття власних відборів природного газу АТ «Київоблгаз» як оператора ГРМ, та протиправні дії відповідача з відбору природного газу понад обсяги підтверджених йому номінацій природного газу та передачі таких обсягів на вході до газотранспортної системи (протиправний відбір на точці виходу з газотранспортної системи природного газу в обсязі 75265,603 тис. куб. м для забезпечення власної господарської діяльності, власником якого є позивач), разом призвели до втрати власного майна позивача та завдання йому збитків в розмірі вартості такого майна.
Як зазначив позивач, внаслідок наведеної вище поведінки відповідача, у зв`язку із виникненням негативного небалансу внаслідок відбору газу відповідачем без підтверджених номінацій та з метою вжиття заходів фізичного балансування в частині порушення співвідношення обсягів природного газу, спричиненого внаслідок протиправних дій відповідача, позивачем у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 року було придбано 75265,603 тис. куб. м природного газу на загальну вартість 787 994 657, 63 грн, які були подані позивачем до газотранспортної системи для відновлення порушеного співвідношення обсягів природного газу в цій частині.
Таким чином, за ствердженням позивача, внаслідок дій відповідача у системі виник негативний небаланс, усунення якого вимагало від позивача здійснення заходів фізичного балансування шляхом закупівлі природного газу для покриття нестачі ресурсу, внаслідок чого АТ «Укртрансгаз» витратило 75265, 603 тис. куб. м природного газу, що призвело до втрати майна позивача та позбавило можливості використання оператором газотранспортної системи витрачених на балансування ГТС обсягів природного газу та власних коштів в розмірі витрачених коштів на закупівлю спірних обсягів природного газу, що складають 787 994 657, 63 грн.
Позивач долучив до матеріалів справи розрахунок розміру понесених витрат АТ «Укртрансгаз» на закупівлю безпідставно відібраних АТ «Київоблгаз» із ГТС обсягів природного газу (Таблиця 2), зі змісту якого вбачається, що загальний обсяг природного газу, використаного АТ «Київоблгаз» як оператором ГРМ, складає 75 265, 603 тис. куб. м, а вартість обсягів природного газу, закупленого позивачем для покриття небалансу в газотранспортній систему, що використані АТ «Київоблгаз» на ВТВ ГРМ, без підтверджених номінацій складає 787 994 657, 63 грн виходячи із середньозваженої ціни закупівлі природного газу позивачем у відповідному періоді.
При цьому, позивачем надано до матеріалів справи розрахунки середньозваженої ціни газу за 1000 куб. м згідно з договорами про закупівлю природного газу в листопаді 2017 року – 8 718, 71 грн, в грудні 2017 року – 9 197, 48 грн, в липні 2018 року – 10 234, 01 грн, в серпні 2018 року – 11 038, 86 грн, у вересні 2018 року – 12 473,77 грн, в жовтні 2018 року – 12 244, 57 грн, в листопаді 2018 року – 11 414, 36 грн, в грудні 2018 року – 11 086, 01 грн, в січні 2019 – 10 391,94 грн, в лютому 2019 року – 8 772, 35 грн.
Позивач посилається на те, що АТ «Укртрансгаз» в порядку, визначеному нормами спеціального законодавства, заверталось до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» із позовними заявами про стягнення заборгованості за надані послуги місячного балансування обсягів природного газу, наданих останньому у період, в тому числі, листопад – грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019, проте позивачу у задоволенні таких позовів було відмовлено. 
Суд встановив, що на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1159/18 за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», за участю третіх осіб, про стягнення 740 252 080, 43 грн основного боргу за договором транспортування природного газу №151200723 від 17.12.2015, 127 267 054, 80 грн пені, 18 836 313, 98грн 3 % річних, 70 463 822, 08 грн втрат від інфляції. Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором транспортування природного газу №151200723 від 17.12.2015 в частині оплати послуг балансування у зв`язку з виявленням обсягів негативних місячних небалансів у січні, лютому, травні-грудні 2016 року та січні-грудні 2017 у встановлений договором строк.
Рішенням Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № 911/1159/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та постановою Верхового Суду від 08.06.2021, у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» відмовлено повністю у зв`язку з недоведеністю позивачем підстав для здійснення коригування вартості вже наданих послуг балансування, а також понесення ним у зв`язку з цим реальних витрат, як того вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу», невірного застосування коефіцієнту при розрахунку, що суттєво збільшило обсяг зобов`язань відповідача, проведенням розрахунків за відповідні послуги на підставі спільних протокольних рішень, які безпідставно враховані як оплата за корегуючими актами, що складені неправомірно, встановлений нормативними актами обов`язок видати номінації у третьої особи, безпідставне нарахування пені, процентів та втрат від інфляції на борг, погашений на підставі спільних протокольних рішень. Крім того, у справі № 911/1159/18 суди зазначили, що Кодекс газотранспортної системи визначає обов`язок постачальника природного газу за підсумками місяця врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу споживача шляхом запровадження заходів, передбачених Кодексом, і лише у разі якщо після запроваджених заходів залишиться неврегульований небаланс споживача, оператор ГТС вправі віднести цей небаланс на оператора ГРМ. Оператор ГТС не вправі відносити на небаланс оператора ГРМ неврегульовані небаланси споживача без вжиття його постачальником заходів, передбачених Кодексом ГТС, для врегулювання небалансів. Та обставина, що у спірному періоді НАК «Нафтогаз України» (або будь-який інший ліцензований постачальник) не визнає себе постачальником природного газу для виробників теплової енергії, не є достатньою підставою для віднесення спірних негативних місячних небалансів на оператора ГРМ, оскільки Кодекс вимагає насамперед здійснити їх врегулювання між такими суб`єктами ринку природного газу як постачальник природного газу та споживач природного газу в порядку, передбаченому саме Кодексом газотранспортної системи. Суди дійшли висновку, що у справі, що розглядається, не встановлено на підставі наданих доказів, що позивач надсилав відповідачу повідомлення про припинення розподілу (постачання) природного газу у спірному періоді для виробників теплової енергії, а відповідач, всупереч цьому, здійснював фактичний розподіл природного газу таким споживачам. З урахуванням недотримання порядку врегулювання негативного місячного небалансу за спірний період вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на балансування у розмірах, заявлених позивачем, визнані необґрунтованими. Також суди послались на позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладену у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 906/408/18.
Також, на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/3035/19 за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу у розмірі 988 604 372, 37 грн, з якої: 826 105 714, 82 грн основної заборгованості, 120 246 382, 97 грн пені, 31 760 823, 15 грн інфляційних втрат, 10 491 451, 43 грн 3 % річних. Позовні вимоги були обґрунтовані нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів у порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, у зв`язку з чим позивач у липні 2018 року – лютому 2019 року надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів згідно з договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000723 на загальну суму 826 105 714, 82 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 911/3035/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 та постановою Верхового Суду від 21.12.2021, у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» відмовлено повністю.
Рішення судів у справі № 911/3035/19 мотивовані тим, що: - дії позивача при складанні односторонніх актів про надання послуг балансування, розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України «Про ринок природного газу», відсутність обґрунтування реальних витрат, що, у свою чергу, унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем; - безпідставним та необґрунтованим є застосування алгоритму розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу у спірному періоді, який проведено позивачем, виходячи з коефіцієнту 1,2 замість 1; - враховуючи той факт, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, зі змісту яких можливо встановити момент, з якого відповідач вважається таким, що прострочив зобов`язання за договором у розумінні ст. 612 ЦК України та п. 9.4 договору, вимога позивача про стягнення з відповідача пені є необґрунтованою; - відповідач не може нести відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України, оскільки саме позивачем допущено прострочення зобов`язання у вигляді ненаправлення до 14 числа місяця, наступного за звітним, одностороннього акта про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, рахунка на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу) за спірний період, а також відсутні правові підстави для здійснення оплати послуг балансування обсягів природного газу в сумі, що заявлена позивачем до стягнення; - відсутні правові підстави для нарахування відповідачу пені, 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки розрахунок за транспортування природного газу в частині оплати його вартості у спірному періоді здійснювався за рахунок коштів, отриманих з державного бюджету України на надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, здійснювався між сторонами у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 та з дотримання встановлених цим нормативно-правовим актом строків.
Отже, за ствердженням позивача, у спосіб, визначений нормами спеціального законодавства шляхом стягнення заборгованості за надані послуги місячного балансування вказана заборгованість не була стягнута на користь АТ «Укртрансгаз», оскільки рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № 911/1159/18 (спірний період листопад – грудень 2017 року) та рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 911/3035/19 (спірний період липень 2018 – лютий 2019) залишені без змін апеляційною та касаційною інстанціями.
Однак, позивач посилається на те, що в подальшому Верховним Судом було прийнято постанови від 18.02.2022 у справі № 918/450/20 (місячне балансування) та від 01.06.2022 у справі № 922/3987/19 (добове балансування), якими було докорінно змінено практику Верховного Суду із розгляду спорів щодо балансування обсягів природного газу (місячного та добового), але, враховуючи наявність рішень у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19, звернення із новим позовом з аналогічними підставами та вимогами про стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» заборгованості за надані послуги балансування за період листопад – грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019 року на підставі договору транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2015 є неможливим в силу ст. 75 ГПК України.
Відтак, право АТ «Укртрансгаз» на захист свого порушеного права, що полягало у стягненні заборгованості за надані послуги балансування в порядку, визначеному нормами спеціального законодавства, захищено не було. При цьому, як зазначає позивач, у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19 судами не було встановлено фактів відсутності відбору обсягів природного газу АТ «Київоблгаз» із газотранспортної системи.
Водночас, за ствердженням позивача, у зв`язку із відбором АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» обсягів природного газу із газотранспортної системи для власної господарської діяльності у період листопад – грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019 року, АТ «Укртрансгаз» здійснювалися закупівлі необхідних обсягів природного газу, у тому числі для покриття небалансів, що виникли внаслідок протиправної поведінки зазначеного оператора газорозподільних мереж, що призвело до втрати майна позивача, яке належить йому на праві власності.
Зважаючи на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19, що, на думку позивача, є аналогічною справі № 911/2068/25, а також враховуючи, що природний газ в обсязі 75265,603 тис. куб. м на загальну суму 787 994 657, 63 грн (виходячи із середньозваженої ціни закупівлі природного газу позивачем у відповідному періоді) був придбаний АТ «Укртрансгаз» у спірному періоді з метою балансування негативних місячних небалансів, які виникли внаслідок відбору АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» природного газу для задоволення власних потреб та виробничо-технологічних витрат та не був компенсований позивачу через договірні механізми шляхом оплати послуг балансування, позивач вважає наявними підстави для захисту свого порушеного права шляхом звернення до суду із даним позовом до відповідача про відшкодування збитків. Позивач вважає, що в даному випадку наявний повний склад цивільного правопорушення для настання відповідальності у вигляді стягнення з відповідача збитків.
На підтвердження розміру збитків та витрат, понесених позивачем на закупівлю природного газу та балансування газотранспортної системи, завданих внаслідок протиправних дій відповідача, позивач долучив до матеріалів справи розрахунок розміру збитків, що підлягають стягненню з АТ «Київоблгаз », у зв`язку з відбором природного газу на ВТВ без наявності постачальника у період листопад 2017 – грудень 2017 року, липень 2018 – лютий 2019 року, за змістом якого станом на 08.05.2025 загальний розмір збитків, понесених позивачем внаслідок протиправних дій відповідача, складає 787 994 657, 63 грн, що дорівнює вартості природного газу в обсязі 75265,603 тис. куб. м, придбаного та поданого позивачем протягом спірного періоду до газотранспортної системи для відновлення співвідношення в рамках заходів фізичного балансування.
Таким чином, позивач доводить, що АТ «Укртрансгаз» за рахунок придбаних обсягів природного газу у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 були вжиті заходи фізичного балансування газотранспортної системи, в т. ч. для забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраних з точок виходу, яке було порушено внаслідок неподання до газотранспортної системи позивача на точку входу 75265,603 тис. куб. м природного газу для потреб відповідача та відбору ним на точці виходу, що стало наслідком протиправних дій відповідача.
З огляду на наведене, позивач вважає, що витрати, які він здійснив на закупівлю природного газу в обсязі 75265,603 тис. куб. м (обсяг відбору природного газу із газотранспортної системи відповідачем без подання такого обсягу до газотранспортної системи) у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 року складають 787 994 657, 63 грн, що є витратами позивача, які він поніс у спірний період в процесі балансування та підтримання тиску в газотранспортній системі та з метою забезпечення цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи, а також витрати на закупівлю втрачених обсягів природного газу.
Позивач зауважив, що такі витрати не були б понесені позивачем та, відповідно позивач не був би вимушений нести витрати на закупівлю природного газу для відновлення порушеного права за умови належного виконання відповідачем у спірний період обов`язків, відповідно, оператора ГРМ та замовника послуг транспортування із закупівлі спірних обсягів природного газу для власної господарської діяльності, обов`язків із подачі номінацій позивачу та подачі природного газу до газотранспортної системи, із відбору природного газу з газотранспортної системи в обсягах підтверджених номінацій, із врегулювання негативних небалансів, дотримання обмежень встановлених договором та Кодексом ГТС, та оплати послуг балансування.
З урахуванням усього зазначеного вище, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 787 994 657, 63 грн збитків, що дорівнює вартості природного газу в обсязі 75265, 603 тис. куб. м, придбаного та поданого позивачем протягом спірного періоду до газотранспортної системи для відновлення співвідношення в рамках заходів фізичного балансування.
На спірні правовідносини сторін, як учасників ринку природного газу, операторів суміжних (відповідно газотранспортної та газорозподільної) систем трубопровідного транспорту пошиються дія положень Закону України «Про трубопровідний транспорт», Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи (далі – Кодекс ГТС), Господарського (далі – ГК України) та Цивільного кодексів (далі – ЦК України).
Також на дані правовідносини, які існували протягом листопада – грудня 2017 року, липня 2018 – лютого 2019 року, поширюється дія Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент спірних правовідносин.
За визначеннями, наведеними в п. 5 глави І розділу І Кодексу ГТС (затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, зареєстрованого Мінюстом України 06.11.2015 за № 1378/27823, зі змінами та доповненнями):
- оператор суміжної системи – оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, оператор іншої газотранспортної системи, який співпрацює з оператором газотранспортної системи;
- суміжна система – інша газотранспортна система, газорозподільна система, газосховище, установка LNG, система суміжного газовидобувного підприємства, інша система, що мають фізичне з`єднання з газотранспортною системою.
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» до 01.01.2020 виконувало функції оператора газотранспортної системи, суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1 ст. 1 Законом України «Про ринок природного газу»). Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з транспортування природного газу затверджені постановою НКРЕКП № 201 від 16.02.2017.
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» у спірний період виконувало функції оператора газорозподільної системи – суб`єкта господарювання, яке на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП № 855 від 29.06.2017, здійснювало діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Газорозподільна система, оператором якої був відповідач протягом спірного періоду, є суміжною системою безпосередньо приєднаною до газотранспортної системи, оператором якої є позивач, у зв`язку з чим природний газ з газотранспортної системи до вказаної газорозподільної системи фізично надходить через фізичні точки входу/виходу між ними.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу I Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.
Оператор газотранспортної системи здійснює надання послуг транспортування природного газу з моменту отримання природного газу в точці входу та до моменту передачі природного газу в точці виходу (пункт 7 глави 3 розділу I Кодексу ГТС).
Відповідно до пункту 2 глави 1 Розділу IV Кодексу ГТС, правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування газотранспортної системи, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2497 від 30.09.2015.
На виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГТС між позивачем та відповідачем було укладено договір транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2025 згідно Типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497, на підставі якого між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та цивільні обов`язки, та внаслідок чого відповідач отримав доступ до газотранспортної системи та взяв на себе обов`язки замовника послуг транспортування, що визначені умовами договору № 1512000723.
Обставина укладення між сторонами договору транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2015 встановлена судовими рішенням у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19, які набрали законної сили.
За визначенням, наведеним у п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, номінація – заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).
До предмету доказування в даній справі належить питання фактичного відібрання спірного обсягу газу та наявності в відповідача, в разі встановлення фактів відібрання з газотранспортної системи позивача спірних обсягів газу, номінацій на цей обсяг. У випадку відсутності номінацій такий безпідставно відібраний газ створює небаланс у газотранспортній мережі позивача.
Відповідно до п. 4.1 договору № 1512000723 замовник зобов`язаний, зокрема своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; вчасно врегульовувати небаланси.
Відповідно до п. 5.1 договору № 1512000723., порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядку приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з транспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахування цього договору.
Пунктом 6.3 договору № 1512000723 визначено, що надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. 
Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, небаланс – різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.
Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС).
Відповідно до глави 1 Розділу XII Кодексу ГТС, алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV цього Кодексу (пункт1).
Оператор газотранспортної системи при визначенні алокації по точці входу або точці виходу ґрунтується на: даних номінацій/місячних номінацій/ реномінацій, поданих замовником послуг по точці входу та по точці виходу; даних торгових операцій між оптовими продавцями та оптовими покупцями (постачальниками) у віртуальних торгових точках входу/виходу, які адмініструє оператор газотранспортної системи; даних суміжних операторів, суміжних газовидобувних підприємств, газовидобувних підприємств, прямого споживача; даних комерційних вузлів обліку, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, та комерційних вузлів обліку, встановлених на об`єктах замовників послуг транспортування чи їх контрагентів (споживачів), з урахуванням вимог та особливостей, передбачених цим розділом (пункт 2).
Проте, відповідач порушив зазначені умови кодексу ГТС та договору і не подав у спірний період позивачу номінацій та не подав природний газ до газотранспортної системи у встановленому порядку, натомість здійснив відбір природного газу в спірних обсягах, що не були підтверджені оператором ГТС.
Відповідно до пункту 5 глави 2 розділу XI Кодексу ГТС, у випадку коли замовник послуг транспортування не надасть оператору газотранспортної системи місячну номінацію згідно з положеннями пункту 2 цієї глави або номінацію на наступну газову добу протягом часу, вказаного в пункті 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування з обсягами природного газу, що дорівнює « 0» (нулю) відносно замовленої точки входу/виходу
Відповідно до підпункту 4 п. 2 глави 7 розділу ІІІ Кодексу ГТС, приймання-передача природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи відбувається в точках комерційного обліку газу на газорозподільних станціях і оформлюється актами приймання-передачі, що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.
Відповідно до підписаних між позивачем і відповідачем актів приймання-передачі природного газу позивачем з ГТС передано до ГРМ відповідача природний газ в обсягах: у листопаді 2017 року – 193 561 413 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 195 016 261 куб. м); у листопаді 2017 року – 20 174 816 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 20 009 643 куб. м); у грудні 2017 року – 219 268 403 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 221 779 839 куб. м); у грудні 2017 року – 20 109 156 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 19 876 878 куб. м); у липні 2018 року – 39 663 176 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 39 980 087 куб. м); у липні 2018 року – 1 940 348 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 1 919 952 куб. м); у серпні 2018 року – 45 355 469 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 45 647 174 куб. м); у серпні 2018 року – 1 822 416 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 1 798 988 куб. м); у вересні 2018 року – 56 331 483 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 56 474 081 куб. м); у вересні 2018 року – 4 089 082 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 4 069 458 куб. м); у жовтні 2018 року – 106 965 373 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 107 064 670 куб. м); у жовтні 2018 року – 10 838 273 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 10 852 387 куб. м); у листопаді 2018 року – 217 351 059 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 219 356 392 куб. м); у листопаді 2018 року – 19 210 497 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 19 138 923 куб. м); у грудні 2018 року – 257 890 236 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 261 549 546 куб. м); у грудні 2018 року – 20 332 508 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 20 257 715 куб. м); у січні 2019 року – 271 874 616 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 275 982 103 куб. м); у січні 2019 року – 21 892 765 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 21 694 910 куб. м); у лютому 2019 року – 212 769 090 куб. м (всього прийнято в газорозподільчі мережі ПАТ «Київоблгаз» 215 881 792 куб. м); у лютому 2019 року – 16 383 922 куб. м (разом за винятком переданого газу в мережі інших операторів та з урахуванням отриманого від інших операторів 16 197 648 куб. м).
Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації по замовниках послуг транспортування (в розрізі його споживачів) у точках виходу до газорозподільних систем оператори відповідних газорозподільних систем зобов`язані подавати оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем (у тому числі побутовим споживачем), об`єкти якого підключені до газорозподільної системи та якому (його точкам комерційного обліку) оператор газорозподільної системи в установленому порядку присвоїв персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу (окремої точки комерційного обліку) та передав його до бази даних оператора газотранспортної системи.
Відповідно до алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги з транспортування (постачальниками) і додатків до них в розрізі контрагентів (споживачів) обсяг фактично розподіленого відповідачем природного газу споживачам склав: - у листопаді 2017 року – 215025,904 тис. куб. м; - у грудні 2017 року – 241656,717 тис. куб. м; - у липні 2018 року – 41900,039 тис. куб. м; - у серпні 2018 року – 47446,162 тис. куб. м; - у вересні 2018 року – 60543,539 тис. куб. м; - у жовтні 2018 року – 117917,057 тис. куб. м; - у листопаді 2018 року – 238495,315 тис. куб. м.
У цих звітах сам відповідач зазначив, що на ВТВ, нормовані втрати газорозподільного підприємства, власні потреби газорозподільного підприємства, в т.ч. і по договорах, відповідачем розподілено: - у листопаді 2017 року – 11827,218 тис. куб. м; - у грудні 2017 року – 14952,982 тис. куб. м; - у липні 2018 року – 2050,000 тис. куб. м; - у серпні 2018 року – 2300,000 тис. куб. м; - у вересні 2018 року – 3020,000 тис. куб. м; - у жовтні 2018 року – 5933,553 тис. куб. м; - у листопаді 2018 року – 12033,129 тис. куб. м, обсяги небалансу не показані.
Суд зазначає, що позивач не долучив до матеріалів справи копії алокації (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) та копії звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за період грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року.
У той же час, рішенням Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 911/3035/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 та постановою Верхового Суду від 21.12.2021, зокрема встановлено наступне: Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в липні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 41 900,039 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 2 050,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в серпні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 47 446,162 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 2 300,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в вересні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 60 543,539 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 3 020,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в жовтні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 117 917,057 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 5 885,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в листопаді 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 238 495,315 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 11 900,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в грудні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 281 807,261 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 12 527,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в січні 2019 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 297 677,013 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 13 860,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в лютому 2019 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 232 079,440 тис. куб. м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 11 580,000 тис. куб. м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.
Статтею 75 ГПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.
Преюдиціальність – це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013 р. по справі № 5020-660/2012 та від 06.03.2014 р. по справі № 910/11595/13.
У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 міститься висновок, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Отже, рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 911/3035/19, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти, зокрема в частині того, що згідно алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в грудні 2018 – лютому 2019 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло: - у грудні 2018 року – 281 807,261 тис. куб. м (фактичний обсяг, що був не врегульований становить 12 527,000 тис. куб. м); - у січні 2019 – 297 677,013 тис. куб. м (фактичний обсяг, що був не врегульований становить 13 860,000 тис. куб. м); - у лютому 2019 року – 232 079,440 тис. куб. м (фактичний обсяг, що був не врегульований становить 11 580, 000 тис. куб. м), повторного доведення не потребують.
Крім того, фактичний обсяг природного газу, отриманий з газотранспортної системи та поданий в газотранспортну систему протягом спірного періоду, підтверджується складеними, підписаними та скріпленими відтиском печатки відповідача звітами про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування, а саме:
- у листопаді 2017 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 11827,218 тис. куб. м; подано в газотранспортну систему 1127,218 тис. куб. м; обсяг не врегульованого природного газу складає 10700,000 тис. куб. м (небаланс -10700,000 тис. куб м); 
- у грудні 2017 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 14952,982 тис. куб. м; подано в газотранспортну систему 3052,709 тис. куб. м; обсяг не врегульованого природного газу складає 11900,273 тис. куб. м (небаланс -11900,273 тис. куб м); 
- у липні 2018 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 2050,000 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 0,000 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 2050,000 тис. куб. м (небаланс -2050,000 тис. куб м); 
- у серпні 2018 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 2300,000 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 0,000 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 2300,000 тис. куб. м (небаланс -2300,000 тис. куб м); 
- у вересні 2018 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 3020,000 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 0,000 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 3020,000 тис. куб. м (небаланс -3020,000 тис. куб м); 
- у жовтні 2018 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 5933,553 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 48,553 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 5885,000 тис. куб. м (небаланс -5885,000 тис. куб м); 
- у листопаді 2018 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 12033,129 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 133,129 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 11900,000 тис. куб. м (небаланс -11900,000 тис. куб м); 
- у грудні 2018 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 12688,432 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 161,432 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 12527,000 тис. куб. м (небаланс -12527,000 тис. куб м); 
- у січні 2019 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 15051,154 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 1191,154 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 13860,000 тис. куб. м (небаланс -13860,000 тис. куб м); 
- у лютому 2019 року фактичний обсяг відібраного відповідачем з газотранспортної системи природного газу становить 12725,087 тис. куб. м, подано в газотранспортну систему 1145,087 тис. куб. м.; обсяг не врегульованого природного газу складає 11580,000 тис. куб. м (небаланс -11580,000 тис. куб м).
За частиною 3 ст. 37 та ч. 5 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів. Оператор газорозподільної системи придбаває енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, в недискримінаційний та прозорий спосіб.
Пунктами 1, 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ (в редакції чинній в спірному періоді) визначено, що з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, пов`язаною з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладнання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.
Об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу ХІI цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до / через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.
Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.
Виходячи зі змісту наведених норм, на відповідача як оператора ГРМ покладений обов`язок закуповувати природний газ в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних витрат та виробничо-технологічних витрат у ГРМ.
Отже, відповідач був зобов`язаний закупити у спірний період природний газ у обсязі 92581,555 тис куб м. для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності (ВТВ), пов`язані з технологічним процесом з розподілу природного газу та господарською діяльністю відповідача з розподілу природного газу.
Натомість відповідач, в порушення наведених вище обов`язків, протягом листопада – грудня 2017, липня 2018 – лютого 2019 не здійснював закупівлю необхідної кількості обсягу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, відповідно ані сам відповідач, ані жодний постачальник, не здійснив подання необхідної кількості обсягів природного газу на точку входу до газотранспортної системи для потреб відповідача, проте з точки виходу з газотранспортної системи відповідачем здійснено відбір обсягів природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач як оператор ГРМ лише частково виконав обов`язок закупити природний газ для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу в загальному обсязі 6859,282 тис. куб. м, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу (балансуючими), підписаними між ТОВ «РГК Трейдінг» та ПАТ «Київоблгаз» № б/н від 30.11.2017, № б/н від 31.12.2017, № б/н від 31.10.2018, № б/н від 30.11.2018, № б/н від 31.12.2018, № б/н від 31.01.2019, № б/н від 31.01.2019, № б/н від 28.02.2019 та № б/н від 28.02.2019, за змістом яких ТОВ «РГК Трейдінг» в передало, а ПАТ «Київоблгаз» згідно договору купівлі продажу прийняло природний газ в листопаді 2017 року в обсязі 1127,218 тис. куб. м, в грудні 2017 року в обсязі 3052,709 тис. куб. м, в жовтні в обсязі 48,553 тис. куб. м, в листопаді 2018 року в обсязі 133,129 тис. куб. м, в грудні 2018 року в обсязі 161,432 тис. куб. м, в січні 2019 року в обсязі 1191,154 тис. куб. м та в лютому 2019 року в обсязі 1145,087 тис. куб. м.
Також суд встановив, що обсяг 10 456, 670 тис. куб. м природного газу було сплачено/врегульовано АТ «Київоблгаз», що, зокрема підтверджується наявним в матеріалах справи банківськими виписками та не заперечується відповідачем.
Однак, закуплених відповідачем обсягів природного газу на віртуальній торговій точці по результатам розрахункових періодів газового місяця було недостатньо для повного покриття власних відборів природного газу АТ «Київоблгаз» як оператора ГРМ, у зв`язку з чим величина остаточних відборів відповідача кожного місяця перевищувала обсяги поданого природного газу до газотранспортної системи.
Відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження постачання природного газу для покриття в повному обсязі об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності (ВТВ) жодним постачальником природного газу. Також відповідачем не надано доказів сплати/врегулювання в повному обсязі відібраного ним з точки виходу з газотранспортної системи обсягу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ.
Варто також зауважити на тому, що відповідач жодним чином не заперечує та не спростовує факт відібрання ним протягом спірного періоду з газотранспортної системи природний газ для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності (ВТВ) в обсязі 92581,555 тис куб. м. 
Суд враховує, що дані про відбір обсягу природного газу відповідачем у спірний період підтверджується самим АТ «Київоблгаз» у підписаних ним та скріплених печаткою алокаціях (звітах) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за звітні місяці спірного періоду (розділ VІ, VІІ Звіту), звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) та звітами про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування.
Крім того, обсяг небалансу підтверджується звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування, складеними АТ «Укртрансгаз» на виконання вимог Кодексу ГТС.
Таким чином, перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 року у АТ «Київоблгаз» склало 75265,603 тис. куб. м.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку, що відповідач, в порушення встановлених договором та Кодексом ГТС обов`язків, протягом листопада, грудня 2017, липня 2018 – лютого 2019 року не здійснив закупівлю природного газу в обсягах 75265,603 тис. куб. м, необхідних для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат ГРМ, не подав номінацій та не подав природний газ до газотранспортної системи, проте відібрав їх з ресурсу позивача для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, чим було порушено необхідне співвідношення та зумовлено вжиття позивачем заходів фізичного балансування для його відновлення шляхом купівлі і подання потрібного обсягу природного газу в газотранспортну систему з понесенням відповідних витрат.
Щодо обставин завдання збитків позивачу шляхом утворення негативного небалансу відповідачем відборами обсягів природного газу з газотранспортної системи позивача, судом враховано наступне.
На позивача як оператора ГТС покладено обов`язок здійснення балансування газотранспортної системи, чим згідно з п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС є діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.
Фізичне балансування – заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу (п. 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС).
Комерційне балансування – діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації (п. 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС).
Цілісність газотранспортної системи – стан газотранспортної системи, за якого тиск фізико-хімічні показники природного газу залишаються в межах між мінімальним та максимальним рівнями, визначеними оператором газотранспортної системи, що технічно гарантують транспортування природного газу (п. 47 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).
Тобто, оператор ГТС вживає заходи фізичного балансування в цілому відносно всього небалансу в газотранспортній системі, що утворюється всіма суб`єктами ринку природного газу, тим самим забезпечується той стан газотранспортної системи, що технічно гарантує транспортування природного газу. Водночас в межах заходів комерційного балансування визначається небаланс кожного конкретного суб`єкта для його врегулювання.
Згідно з п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.
Верховний Суд у постанові від 16.02.2024 у справі № 905/2044/19 дійшов висновку, що відібрання підприємствами обсягів природного газу з ГТС без номінацій призводить до негативного небалансу, який вноситься в алокацію на оператора ГРМ та який потребує балансування в системі (відновлення обсягу відібраного газу з ГТС шляхом його закупівлі), зокрема з боку оператора ГТС. Тобто, в такому випадку відбувається надання оператором ГТС послуг балансування, які підлягають оплаті (компенсації вартості газу, необхідного для відновлення балансу ГТС).
Правова природа послуг балансування при негативному місячному небалансі полягає у відшкодуванні на договірних засадах вартості спожитих обсягів природного газу Оператору газотранспортної системи, які подаються ним на точку входу в газотранспортну систему в межах заходів фізичного балансування.
Відбори обсягів природного газу з точки виходу з газотранспортної системи без подачі обсягів природного газу на точку входу до газотранспортної системи призводять не лише до порушення необхідного співвідношення та утворення негативного небалансу, а передусім, є свідченням того, що відбір енергоресурсу здійснюється за рахунок технологічного газу, яким наповнена газотранспортна система для підтримання тиску, забезпечення процесу транспортування, належного функціонування системи тощо.
Відбір природного газу у такий спосіб суб`єктами ринку безумовно впливає на рівень тиску в газотранспортній системі, відповідно падіння тиску та його низький рівень технічно не забезпечують гарантію транспортування природного газу, що очевидно стає загрозою цілісності газотранспортної системи. Оператор газотранспортної системи з метою відвернення такої загрози невідкладно вимушений компенсувати падіння тиску в газотранспортній системі подачею додаткових обсягів природного газу, тим самим замістити здійснені з точки виходу відбори обсягів природного газу, що не подавались на точку входу до газотранспортної системи.
В цьому полягає мета фізичного балансування. Для цього АТ «Укртрансгаз» здійснюється закупівля необхідного ресурсу природного газу відповідно до підпункту 1 п. 3 розділу ХІІІ Кодексу ГТС.
Якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів, зокрема, купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами (пп.1 п. 3 розділу ХІІІ Кодексу ГТС).
Пунктом 10 розділу XIII Кодексу ГТС встановлено, що Оператор ГТС (позивач) для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.
Позивачем на виконання обов`язків оператора ГТС у листопаді – грудні 2017 року, липні 2018 – лютому 2019 року здійснено закупівлю природного газу з метою врегулювання негативного небалансу в системі, в тому числі зумовленого діями оператора ГРМ – АТ «Київоблгаз», на підтвердження чого надано засвідчені копії договорів про закупівлю природного газу, укладені з ТОВ «Газоторгова компанія», ТОВ «Еру Трейдінг», ТОВ «Енерго-Сервісна Компанія «Еско-Північ», ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ТОВ «Трафігура Юкрейн» за результатами публічних закупівель, відповідні акти приймання-передачі та платіжні доручення на підтвердження проведення АТ «Укртрансгаз» оплати в рахунок закупленого природного газу в спірному періоді.
За рахунок придбаних обсягів природного газу у період з листопада, грудня 2017 року, липня 2018 – лютого 2019 року позивачем вжиті заходи фізичного балансування газотранспортної системи, зокрема з метою забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраних з точок виходу, порушеного, в тому числі внаслідок неподання в указаному періоді оператором ГРМ – АТ «Київоблгаз», до газотранспортної системи на точку входу 75265,603 тис. куб. м природного газу на загальну вартість 787 994 657,63 грн, що відібраний останнім з метою покриття власних потреб.
Таким чином, у зв`язку із втратою позивачем 75265,603 тис. куб. м природного газу, останній був позбавлений можливості використання витрачених на балансування ГТС обсягів природного газу та власних коштів в розмірі здійсненої закупівлі спірних обсягів природного газу, що складають 787 994 657, 63 грн.
Стосовно посилання відповідача на наявність судових рішень у справах № 911/1159/18 та № 911/3035/19, якими підтверджено відсутність надання послуг балансування відповідачу, у зв`язку із чим позовні вимоги за цим позовом є безпідставними, суд зазначає наступне.
Так, на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1159/18 за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», за участю третіх осіб, про стягнення 740 252 080, 43 грн основного боргу за договором транспортування природного газу №151200723 від 17.12.2015, 127 267 054, 80 грн пені, 18 836 313, 98 грн 3 % річних, 70 463 822, 08 грн втрат від інфляції. Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором транспортування природного газу №151200723 від 17.12.2015 в частині оплати послуг балансування у зв`язку з виявленням обсягів негативних місячних небалансів у січні, лютому, травні-грудні 2016 року та січні-грудні 2017 у встановлений договором строк.
Рішенням Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № 911/1159/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та постановою Верхового Суду від 08.06.2021, у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» відмовлено повністю у зв`язку з недоведеністю позивачем підстав для здійснення коригування вартості вже наданих послуг балансування, а також понесення ним у зв`язку з цим реальних витрат, як того вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу», невірного застосування коефіцієнту при розрахунку, що суттєво збільшило обсяг зобов`язань відповідача, проведенням розрахунків за відповідні послуги на підставі спільних протокольних рішень, які безпідставно враховані як оплата за корегуючими актами, що складені неправомірно, встановлений нормативними актами обов`язок видати номінації у третьої особи, безпідставне нарахування пені, процентів та втрат від інфляції на борг, погашений на підставі спільних протокольних рішень.
Крім того, у справі № 911/1159/18 суди зазначили, що Кодекс газотранспортної системи визначає обов`язок постачальника природного газу за підсумками місяця врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу споживача шляхом запровадження заходів, передбачених Кодексом, і лише у разі якщо після запроваджених заходів залишиться неврегульований небаланс споживача, оператор ГТС вправі віднести цей небаланс на оператора ГРМ. Оператор ГТС не вправі відносити на небаланс оператора ГРМ неврегульовані небаланси споживача без вжиття його постачальником заходів, передбачених Кодексом ГТС, для врегулювання небалансів. Та обставина, що у спірному періоді НАК «Нафтогаз України» (або будь-який інший ліцензований постачальник) не визнає себе постачальником природного газу для виробників теплової енергії, не є достатньою підставою для віднесення спірних негативних місячних небалансів на оператора ГРМ, оскільки Кодекс вимагає насамперед здійснити їх врегулювання між такими суб`єктами ринку природного газу як постачальник природного газу та споживач природного газу в порядку, передбаченому саме Кодексом газотранспортної системи. Суди дійшли висновку, що у справі, що розглядається, не встановлено на підставі наданих доказів, що позивач надсилав відповідачу повідомлення про припинення розподілу (постачання) природного газу у спірному періоді для виробників теплової енергії, а відповідач, всупереч цьому, здійснював фактичний розподіл природного газу таким споживачам. З урахуванням недотримання порядку врегулювання негативного місячного небалансу за спірний період вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на балансування у розмірах, заявлених позивачем, визнані необґрунтованими. Також суди послались на позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладену у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 906/408/18.
Також, на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/3035/19 за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу у розмірі 988 604 372, 37 грн, з якої: 826 105 714, 82 грн основної заборгованості, 120 246 382, 97 грн пені, 31 760 823, 15 грн інфляційних втрат, 10 491 451, 43 грн 3 % річних. Позовні вимоги були обґрунтовані нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів у порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, у зв`язку з чим позивач у липні 2018 року – лютому 2019 року надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів згідно з договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000723 на загальну суму 826 105 714, 82 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 911/3035/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 та постановою Верхового Суду від 21.12.2021, у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» відмовлено повністю. Рішення судів у справі № 911/3035/19 мотивовані тим, що: - дії позивача при складанні односторонніх актів про надання послуг балансування, розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України «Про ринок природного газу», відсутність обґрунтування реальних витрат, що, у свою чергу, унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем; - безпідставним та необґрунтованим є застосування алгоритму розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу у спірному періоді, який проведено позивачем, виходячи з коефіцієнту 1,2 замість 1; - враховуючи той факт, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, зі змісту яких можливо встановити момент, з якого відповідач вважається таким, що прострочив зобов`язання за договором у розумінні ст. 612 ЦК України та п. 9.4 договору, вимога позивача про стягнення з відповідача пені є необґрунтованою; - відповідач не може нести відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України, оскільки саме позивачем допущено прострочення зобов`язання у вигляді ненаправлення до 14 числа місяця, наступного за звітним, одностороннього акта про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, рахунка на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу) за спірний період, а також відсутні правові підстави для здійснення оплати послуг балансування обсягів природного газу в сумі, що заявлена позивачем до стягнення; - відсутні правові підстави для нарахування відповідачу пені, 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки розрахунок за транспортування природного газу в частині оплати його вартості у спірному періоді здійснювався за рахунок коштів, отриманих з державного бюджету України на надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, здійснювався між сторонами у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 та з дотримання встановлених цим нормативно-правовим актом строків.
Тобто, в як в межах справи № 911/1159/18, так і в межах справи № 911/3035/19 вирішувався спір стосовно стягнення коштів за надані послуги з балансування на підставі договору, тоді як у даному спорі позивачем стягуються збитки внаслідок незаконного відбору газу із газотранспортної системи.
У постанові Верховного Суду від 25.04.2024 у справі № 927/977/23, в якій також заявлялись позивачем схожий позов про стягнення збитків із оператора ГРМ, вказано, що обставини надання послуг балансування на підставі договору та завдання збитків внаслідок незаконного відбору газу з газотранспортної системи передбачають відповідний перелік доказів, якими повинні підтверджуватися зазначені обставини.
Тобто, якщо в першому випадку суди повинні встановити наявність договірних відносин в частині здійснення балансування системи, то у випадку завдання шкоди суди повинні дослідити в першу чергу причини виникнення збитків, їх наслідки, дії позивача та відповідача та чи наявний взаємозв`язок між діями відповідача та завданими позивачу збитками.
Суд зауважує, що предметом та підставами позову у справі № 911/1159/18 та справі № 911/3035/19 були вимоги про стягнення боргу за надані послуги балансування на підставі договору та відповідних актів балансування, що лежить у площині комерційного балансування, тоді як у справі № 911/2068/25 відповідні обставини щодо надання послуг балансування вже не мають значення та не є підставами позову, а дослідженню на підставі інших доказів підлягають обставини завдання збитків, зокрема законність набуття відповідачем природного газу за рахунок АТ «Укртрансгаз», причинно-наслідковий зв`язок неправомірної поведінки відповідача, які призвели до завдання збитків позивачу в результаті дій, що не виходить за межі фізичного балансування.
Так, при розгляді справ № 911/1159/18, № 911/3035/19 про стягнення боргу за надані послуги балансування не підлягають доказуванню та дослідженню докази, що стосуються фізичного балансування, зокрема договори та акти закупівлі природного газу АТ «Укртрансгаз» та понесення у зв`язку з цим витрат, навіть якщо такі докази надані до матеріалів справи, тоді як у даній справі, яка не стосується комерційного балансування, такі докази становлять основу підстав позову та підлягають дослідженню.
Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 03.11.2023 у справі № 918/686/21, в якій зазначено, що у такій категорії справ, незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач (оператор ГТС) не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів. Встановлення факту вчинення оператором ГТС заходів з фізичного балансування не входить у предмет доказування у цій справі (щодо стягнення заборгованості за врегулювання виниклих місячних/добових небалансів). Між оператором ГТС та оператором ГРМ виникають відносини комерційного балансування, які врегульовані не розд. XIII, а розд. XIV Кодексу. Тому оператор ГТС не повинен додатково підтверджувати вчинення ним фізичного балансування (зокрема, договорами закупівлі природного газу, актами зберігання газу у газосховищах тощо).
Відтак Об`єднана палата уточнила висновки щодо застосування п. 3 розд. ХІІІ, п. 3 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, викладені у постановах від 02.12.2021 у справі № 922/3363/20, від 14.12.2021 у справі № 923/909/19, від 19.03.2021 у справі № 922/3987/19, від 04.08.2021 у справі № 903/973/19, від 18.02.2022 у справі № 918/450/20, вказавши про те, що оператор ГТС не має доводити фактичне надання ним послуг шляхом надання доказів існування загрози цілісності ГТС, наявності в оператора ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, докази понесення оператором ГТС реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факти купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.
З врахуванням викладеного, в межах справ № 911/1159/18, № 911/3035/19 не досліджувались докази, надані в обґрунтування вимог, заявлених у даній справі № 911/2068/25, та не надавалась правова оцінка обставинам, указаним позивачем в обґрунтування позову про стягнення збитків, спричинених оператором ГРМ протиправним відбором природного газу з газотранспортної системи (за відсутності підтверджених номінацій), з огляду на відмінний предмет доказування в указаних справах.
Таким чином, в межах справи № 911/2068/25, на відмінну від справ № 911/1159/18, № 911/3035/19, підлягають дослідженню обставини протиправної поведінки відповідача, шкоди, нанесеною протиправною поведінкою, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, вину.
Натомість, як вже було встановлено вище, відповідач в порушення взятих на себе обов`язків у спірний період не здійснював закупівлю необхідної кількості обсягу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, відповідно ані сам відповідач, ані жодний постачальник, не здійснив подання необхідної кількості обсягів природного газу на точку входу до газотранспортної системи для потреб відповідача, проте з точки виходу з газотранспортної системи останнім здійснено відбір обсягів природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ.
Позивачем за рахунок придбаних обсягів природного газу були вжиті заходи фізичного балансування газотранспортної системи, в т. ч. для забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраних з точок виходу, яке було порушено внаслідок неподання природного газу у спірний період до газотранспортної системи позивача на точку входу для потреб відповідача та відбору ним на точці виходу, що стало наслідком протиправних дій відповідача.
Виходячи з такого, втрати природного газу, які позивач був змушений подати до газотранспортної системи при здійсненні фізичного балансування (75265,603 тис. куб. м природного газу вартістю 787 994 657,63 грн) є витратами позивача, які він повинен був зробити для відновлення порушеного права, чим є право позивача на безпечне функціонування та стабільну роботу газотранспортної системи в умовах збалансованості подач/відборів на точках входу/виходу обсягів природного газу до/з газотранспортної системи.
З урахуванням зазначеного вище, доводи відповідача про наявність таких, що набрали законної сили рішень у справах № 911/1159/18, № 911/3035/19, якими встановлено відсутність надання позивачем послуг балансування відповідачу, не надання доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи, інформації щодо технічних параметрів звичайного рівня функціонування газотранспортної системи тощо, а також аргументи про недоведеність придбання позивачем 75265,603 тис. куб. м природного газу вартістю 787 994 657, 63 грн у спірному періоді, які були подані до газотранспортної системи з метою вжиття заходів фізичного балансування для відновлення порушеного співвідношення обсягів природного газу, спричиненого саме внаслідок протиправних дій відповідача, суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 218 ГК України, у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Також, ст. 224 ГК України обумовлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) розміру збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.
Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.
Досліджуючи склад цивільного правопорушення, суд враховує, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідач у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 року, всупереч вимог ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та приписів розділу ІІІ Кодексу ГРС, не здійснив закупівлю природного газу в обсягах, необхідних для забезпечення виробничо-технологічних витрат за нормованих втрат газорозподільної системи, проте в силу здійснення своєї господарської діяльності протиправно, понад обсяги підтверджених йому номінацій природного газу та передачі таких обсягів на вході до газотранспортної системи, вчинив протиправні дії з відбору та використання у спірний період природний газ в обсязі 75265,603 тис. куб. м для забезпечення власної господарської діяльності, власником якого є позивач. Крім того, внаслідок протиправної бездіяльності відповідач в порушення положень законодавства не врегулював негативний небаланс, що виник внаслідок його протиправних дій. 
Відповідачем у спірний період порушувалося право позивача на збереження цілісності, безпечне функціонування та стабільну роботу газотранспортної системи, за надійну та безпечну експлуатацію якої на виключних засадах відповідав позивач, шляхом перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу в газотранспортну систему та відбором вказаних обсягів відповідачем, що призводило до порушення необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу.
Таким чином, відбір оператором ГРМ природного газу з газотранспортної системи свідчить про наявність протиправної поведінки відповідача, який завдав шкоди позивачу.
Стосовно завданих збитків позивачу, то, як вже було зазначено вище, останній для уникнення порушення співвідношення обсягів природного газу в газотранспортній системі, спричиненого внаслідок протиправних дій відповідача, закупив та здійснив його подання до газотранспортної системи в обсязі 75265,603 тис. куб. м на загальну суму 787 994 657, 63 грн, що складають реальні збитки позивача.
Внаслідок дій відповідача у системі виник негативний небаланс, усунення якого вимагало від позивача здійснення заходів фізичного балансування шляхом закупівлі природного газу для покриття нестачі ресурсу, внаслідок чого АТ «Укртрансгаз» витратило 75265,603 тис. куб. м природного газу, що призвело до втрати майна позивача та позбавило можливості використання оператором газотранспортної системи витрачених на балансування ГТС обсягів природного газу та власних коштів в розмірі витрачених коштів на закупівлю спірних обсягів природного газу, що складають 787 994 657, 63 грн.
Позивач долучив до матеріалів справи розрахунок розміру понесених витрат АТ «Укртрансгаз» на закупівлю безпідставно відібраних АТ «Київоблгаз» із ГТС обсягів природного газу (Таблиця 2), зі змісту якого вбачається, що загальний обсяг природного газу, використаного АТ «Київоблгаз» як оператором ГРМ, складає 75265,603 тис. куб. м, а вартість обсягів природного газу, закупленого позивачем для покриття небалансу в газотранспортній систему, що використані АТ «Київоблгаз» на ВТВ ГРМ, без підтверджених номінацій складає 787 994 657, 63 грн, виходячи із середньозваженої ціни закупівлі природного газу позивачем у відповідному періоді.
При цьому, позивачем надано до матеріалів справи розрахунки середньозваженої ціни газу за 1000 куб. м згідно з договорами про закупівлю природного газу в спірних періодах.
Стосовно тверджень відповідача щодо завищення позивачем ціни позову з посиланням на рішення Антимонопольного комітету України № 398-р від 28.12.2023 у справі № 143-26.13/64-19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції АТ «Укртрансгаз» при застосуванні базової ціни газу у спірний період, суд зазначає наступне.
Так, Антимонопольний комітет України виніс рішення № 398-р від 28.12.2023 у справі № 143-26.13/64-19, відповідно якого визнано дії групи «Нафтогаз України» в особі АТ «Укртрансгаз» на загальнодержавному ринку послуг транспортування природного газу магістральними трубопроводами України: у період із січня 2016 року по грудень 2018 року, які полягали у встановленні економічно необґрунтованої базової ціни газу, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. За вказані порушення рішенням Антимонопольного комітету України накладено на АТ «Укртрансгаз» штраф у розмірі 50869870,00 грн (копія рішення наявна в матеріалах справи).
Разом з цим, дослідивши текст вказаного рішення, суд встановив, що у вказаному рішенні не досліджувалися правовідносини між позивачем та відповідачем, зокрема щодо фізичного балансування позивачем газотранспортної системи з метою забезпечення співвідношення обсягів природного газу у зв`язку із перевищенням АТ «Київоблгаз» обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу у листопаді – грудні 2017, липні 2018 – лютому 2019 року.
Більше того, вказане рішення стосується періоду січень 2016 – грудень 2018 року, у той час як в межах даної справи спірним періодом є листопад – грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019 року, тобто частина спірного періоду взагалі не охоплена рішенням Антимонопольного комітету України № 398-р від 28.12.2023.
Разом з цим суд зазначає, що вказаним рішенням Антимонопольного комітету України не було зобов`язано АТ «Укртрансгаз» здійснити перерахунок вартості послуг балансування (фізичного балансування) та не визначалися обсяги природного газу, належні до коригування, та їх вартість.
Також, вказаним рішенням Антимонопольного комітету України не було визначено іншу базову ціну газу ніж ту, що застосовувалась АТ «Укртрансгаз», не було зобов`язано АТ «Укртрансгаз» здійснити перерахунок вартості наданих послуг балансування (фізичного балансування) щодо АТ «Київоблгаз». Вказаним рішенням не було встановлено заподіяння АТ «Укртрансгаз» будь-якої шкоди АТ «Київоблгаз» та не визначалася сума цієї шкоди.
Додатково суд наголошує на тому, що відповідач, стверджуючи про завищення позивачем ціни позову, необґрунтованість, некоректність розрахунків, що містять невірні, на його думку, суми нарахувань, не надає до суду жодного контррозрахунку розміру понесених витрат АТ «Укртрансгаз» із застосуванням, на думку відповідача, справедливої середньозваженої ціни газу за 1000 куб. м.
Більше того, суд звертає увагу, що саме внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо закупівлі природного газу в обсягах, необхідних для забезпечення виробничо-технологічних витрат за нормованих втрат газорозподільної системи, та, в подальшому, невчинення ним дій з метою врегулювання негативного небалансу, що виник внаслідок його протиправних дій, позивач був вимушений вжити заходи фізичного балансування шляхом закупівлі природного газу для покриття нестачі ресурсу. У той же час, відповідач мав можливість закупити у достатньому обсязі природний газ у власника природного газу для забезпечення власної господарської діяльності на загальних підставах, ринкових умовах та за справедливими, на його думку, цінами, проте відповідач таких дій не вчинив, у зв`язку із чим позивач був вимушений вжити заходи фізичного балансування шляхом закупівлі природного газу для покриття нестачі ресурсу.
Крім того, суд враховує твердження позивача про те, що позовні вимоги про стягнення збитків ґрунтуються не на базовій ціні природного газу, що застосовувалась при наданні послуг балансування, а на реальних витратах, підтверджених доказами закупівлі.
З урахуванням наведеного вище, посилання відповідача в цій частинні суд відхиляє як необґрунтовані.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і збитками позивача полягає у тому, що належний позивачу на праві власності природний газ в обсязі 75265,603 тис. куб. м, який було подано позивачем до газотранспортної системи для відновлення співвідношення в рамках заходів фізичного балансування, був безпідставно відібраний відповідачем на точці виходу із газотранспортної системи в обсягах, які він не придбавав та не подавав на точку входу до газотранспортної системи для транспортування, та використаний відповідачем у зв`язку із власною господарською діяльністю під час розподілу природного газу, внаслідок чого позивач втратив власне майно та зазнав реальних збитків в розмірі вартості втрачених обсягів.
Такі витрати не були би понесені позивачем та, відповідно позивач би не вимушений був нести витрати, на закупівлю природного газу для відновлення порушеного права за умови належного виконання відповідачем у спірний період обов`язків, відповідно, оператора ГРМ та замовника послуг транспортування із закупівлі спірних обсягів природного газу для власної господарської діяльності, обов`язків із подачі номінацій позивачу та подачі природного газу до газотранспортної системи, із відбору природного газу з газотранспортної системи в обсягах підтверджених номінацій, із врегулювання негативних небалансів, дотримання обмежень встановлених договором та Кодексом ГТС, та оплати послуг балансування.
Вина відповідача полягає у невиконанні ним обов`язку закупити у достатньому обсязі природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) на загальних підставах та ринкових умовах, встановленого п. 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, з одночасним здійсненням відбору обсягів природного газу з газотранспортної системи на точці виходу, відібраних для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ за відсутності джерел надходження, без подачі у достатньому обсязі природного газу, що мали бути закупленими відповідачем, до газотранспортної системи на точці входу, не врегулюванні його небалансу в порядку, визначеному Кодексом ГТС та у фактичному відборі спірних обсягів з ресурсів природного газу позивача, без підтверджених номінацій. Також наявність вини відповідача полягає у не врегулюванні його небалансу в порядку, визначеному Кодексом ГТС та у фактичному відборі спірних обсягів з ресурсів природного газу позивача без підтверджених номінацій.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 по справі № 925/468/22, залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.11.2025.
Щодо тверджень відповідача на те, що АТ «Київоблгаз» з 01.09.2023 не здійснює діяльність з розподілу природного газу, не виконує функції оператора ГРС та не є оператором суміжної системи, суд зазначає, що спірним періодом у справі № 911/2068/25 є листопад-грудень 2017, липень 2018 – лютий 2019 року, а тому та обставина того, що статус відповідача змінився з 01.09.2023 не впливає та не змінює суті правовідносин у відповідний період, оскільки відповідач у спірний період у правовідносинах із позивачем був оператором суміжної системи, який здійснював господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП № 855 від 29.06.2017, та відповідно до ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» повинен був забезпечувати здійснення покладених на нього Законом України «Про ринок природного газу» функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів; придбавати енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний та прозорий спосіб. 
Стосовно посилань відповідача на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», оскільки НКРЕКП постановою № 1466 від 16.11.2022 включила АТ «Київоблгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а тому заборгованість АТ «Київоблгаз» перед оператором ГТС за договором транспортування природного газу № 1512000723 від 17.12.2015 за період до 2019 року підлягає врегулюванню відповідно до норм вказаного Закону за рахунок видатків державного бюджету, а тому звертаючись до суду із даним позовом позивач намагається безпідставно стягнути з відповідача двічі одну й ту ж саму суму боргу як за рахунок видатків державного бюджету в порядку врегулювання заборгованості відповідно до норм Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», так і під виглядом збитків, суд зазначає наступне.
Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі – Закон № 1639-ІХ) визначено процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.
Водночас Законом № 1639-ІХ не передбачено припинення зобов`язання щодо суми основного боргу за поставлений газ, а лише визначено певну процедуру (заходи), яка надає можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом. Тобто в даному випадку повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, зокрема, укладено договір про організацію взаєморозрахунків між учасниками спору та/або договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування тощо.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, та наголошено, що саме по собі ухвалення Закону № 1639-ІХ, яким визначено певну процедуру, яка надає можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом, шляхом вчинення юридично значимих дій щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, не свідчить про припинення зобов`язань сторін, а також не вказує на відсутність у справі предмета спору.
У постанові від 15.06.2022 у справі № 910/10142/21, де розглядався спір про стягнення заборгованості з оплати за поставлений природний газ, Верховний Суд вказав, що для застосування процедури врегулювання заборгованості згідно з положеннями Закону № 1639-ІХ має бути вчинена юридично значима дія.
У справі № 911/3195/21 у постанові від 18.04.2023 Верховний Суд, розглянувши спір про вимогу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності, дійшов висновку, що оскільки обставин укладення відповідачем договору про організацію взаєморозрахунків між учасниками суди попередніх інстанцій не встановили, відповідно і підстави припинення спірних правовідносин між сторонами відсутні.
Статтею 4 Закону № 1639-ІХ Проведення взаєморозрахунків передбачено, що взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості та грошових зобов`язань, що визначені статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями та/або реструктуризованої, не сплаченої станом на розрахункову дату, за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року, а також за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та за договорами постачання/купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності, укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Частиною 3 статті 4 Закону № 1639-IХ визначено, що взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1639-IХ, реструктуризація заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, реструктуризації на умовах, визначених цим Законом, підлягає: заборгованість постачальників природного газу, у тому числі реструктуризована, та операторів газорозподільних систем понад обсяги, врегульовані із застосуванням механізмів, визначених статтею 4 цього Закону: за послуги, надані операторам газорозподільних систем та постачальникам природного газу за договорами транспортування природного газу, перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили.
Частиною 2 статті 5 Закону визначено, що реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених ст. 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.
Частиною 6 та 7 ст. 5 Закону визначено, що типовий договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування затверджується Кабінетом Міністрів України. Кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.
Отже, порядок врегулювання відповідно до ст. 4-5 Закону № 1639-IХ передбачає укладення відповідного договору врегулювання відповідно до типового договору.
Проте, сама по собі можливість відповідача врегулювати заборгованість відповідно до Закону № 1639-IХ не може свідчити про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем у спірному періоді та не може бути підставою для відмови у задоволенні даного позову.
Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про укладення договорів врегулювання між позивачем та відповідачем.
Відтак, твердження відповідача, що задоволення позову у цій справі з огляду на положення Закону № 1639-IХ може призвести до подвійного стягнення, не відповідають обставинам цієї справи та не ґрунтуються на положеннях Закону № 1639-IХ.
Частинами 1, 3 ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених правових норм, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки позивач довів факт завдання відповідачем збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань і завданими збитками, господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» 787 994 657, 63 грн завданих збитків, що дорівнює вартості природного газу в обсязі 75265, 603 тис. куб. м, придбаного та поданого позивачем протягом спірного періоду до газотранспортної системи для відновлення співвідношення в рамках заходів фізичного балансування.
Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу досліджені судом, однак залишені без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують вищенаведених висновків суду.
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 847 840, 00 грн.
Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (місцезнаходження: вул. Шевченка Т., буд. 178, м. Боярка, Фастівський р-н, Київська обл., 08150; код ЄДРПОУ 20578072) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (місцезнаходження: Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021; код ЄДРПОУ 30019801) 787 994 657, 63 грн завданих збитків та 847 840, 00 грн судового збору.
3. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 21.07.2026.

Суддя Л.В. Сокуренко