Справа № 760/23601/25
Провадження № 2/761/5766/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

20 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Аббасової Н.В.,
з участю секретаря Сухини А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року представник позивача звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із даним позовом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що 11.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідачка) укладено договір № 446789-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленнями та підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності та позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,865875 процентів за кожен день користування кредитом.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника .
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника утворилась заборгованість за договором № 446789-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 31 360,79 грн, що складається з:
- Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12 000,00 грн;
- Суми прострочених платежів по процентах - 17 560,79 грн;
- Суми прострочених платежів за комісією - 1 800,00 грн.
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 446789-КС-001 від 11.02.2022 року у розмірі 31 360,79 грн. та судові витрати.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.09.2025 вказану позовну заяву направлено для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.
03.11.2025 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали даної справи та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 передані судді Аббасовій Н.В.
Ухвалою від 21.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та витребувано докази АТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ: 14360570, місце реєстрації: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 11.02.2022 року (дата видачі кредиту) по 29.07.2022 року (дата закінчення терміну кредитування).
16.02.2026 витребувані ухвалою суду докази надійшли на адресу суду.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позові висловив прохання про розгляд справи у його відсутності. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістила.
Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 підписала договір № 446789-КС-001 про надання кредиту (а.с. 44-47). Вказаний Договір було підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора G-3342.
Відповідно до п. 2.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк, на який надається Кредит: 24 тижні. Строк дії Договору: до 29.07.2022 року.
Також, 11.02.2022 відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 42-43).
Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 16.02.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_1 (а.с. 93).
З виписки по рахунку ОСОБА_1 , сформованої АТ КБ «Приватбанк», установлено, що 11 лютого 2022 року на карту № НОМЕР_1 було зараховано кошти в сумі 12 000,00 грн ( а.с. 98).
Згідно довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості, сформованих ТОВ «Бізнес Позика», у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором № 446789-КС-001 в сумі 31 360,79 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 12 000,00 грн, заборгованості за відсотками - 17 560,79 грн. та заборгованість за комісією 1 800,00 грн. (а.с. 33-41). 
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що 11.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір відповідно до чинного законодавства та відповідачці були перераховані кошти в сумі 12 000,00 грн.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що кредитні кошти відповідачка за умовами договору не сплачує, в результаті чого заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становить 31 360,79 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 12 000,00 грн, заборгованості за відсотками - 17 560,79 грн. та заборгованість за комісією 1 800,00 грн..
У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Відповідачка процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористалась, хоча була повідомлена про розгляд справи, та можливість подати свої заперечення стосовно позову, тому доводи позивача відповідачкою не спростовано.
Судом встановлено, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача 31 360,79 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 178, 259, 263, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 446789-КС-001 від 11.02.2022 року у розмірі 31 360,79 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»: 01032, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, оф. 411, код ЄДРПОУ 41084239 ;
Відповідачка: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя         Н.В. Аббасова