Справа № 560/8398/26
РІШЕННЯ
іменем України

18 вересня 2026 року | м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), в якій просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 12921,54 грн та військового збору у розмірі 1076,80 грн, що утримані з індексації грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі №560/15133/23, (з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду).
2. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає в ненарахуванні та невиплаті невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 41997,78 грн та військового збору у розмірі 3499,82 грн, що утримані з індексації грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25, (з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду).
3. Стягнути на користь ОСОБА_1 з НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 12921,54 грн та військового збору у розмірі 1076,80 грн, що утримані з індексації грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі №560/15133/23, (з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 з НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 41997,78 грн та військового збору у розмірі 3499,82 грн, що утримані з індексації грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25, (з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ). Разом з тим, під час проходження служби, позивачеві не в повному обсязі виплачувалась індексація грошового забезпечення. Вказує, що на виконання рішень Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі №560/15133/23 та від 22.07.2025 у справі №560/7879/25 відповідачем виплачено індексацію грошового забезпечення. Однак, відповідачем протиправно утриманий податок з доходів фізичних осіб та надміру утриманий військовий збір.
Відповідачем 02.06.2026 подано відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує. Зазначає, що військова частина НОМЕР_2 діяла в межах повноважень і у спосіб, що передбачені статтею 19 Конституції України та законодавством України в порядку проходження військової служби військовослужбовцями під час дії воєнного стану. Крім того, дії відповідача відповідають і нормам ст.2 КАС України яким визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, а також підстави визнання неправомірними діянь суб`єкта владних повноважень.
У задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою від 15.05.2026 Хмельницьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 31 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 31 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23 відповідачем виплачено 57 788,01 грн, з одночасним відрахуванням: 12 921,54 грн податку на доходи фізичних осіб та 1 076,80 грн військового збору.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25 адміністративний позов - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.07.2022.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 - з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25 відповідачем виплачено 187 823,41 грн, з одночасним відрахуванням: 41 997,78 грн податку на доходи фізичних осіб та 3 499,82 грн військового збору.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення йому грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору, які утримано з індексації грошового забезпечення, яка виплачена на виконання рішень суду, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (надалі - Порядок № 44).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктом 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Згідно з пунктами 4-5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З наявних письмових доказів вбачається, що з суми донарахованої індексації грошового забезпечення (на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23 відповідачем відраховано 12921,54 грн податку на доходи фізичних осіб та на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25 відповідачем відраховано 41 997,78 грн податку на доходи фізичних осіб).
У той же час, одночасно з виплатою позивачеві індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду йому також повинна була бути виплачена грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з його грошового забезпечення. 
До такого ж правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 25.06.2020 у справі № 825/761/17, від 22.06.2018 у справі №812/1048/17.
Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачеві грошової компенсації з посиланням на те, що виплата відбулась коли позивач вже втратив статус військовослужбовця, суд вважає безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата належних позивачеві коштів сталась з вини відповідача, що встановлено рішеннями Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23 та від 22.07.2025 у справі №560/7879/25.
Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь позивача утриманого військового збору, суд зазначає наступне.
Як установлено абзацом першим пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України платниками збору є, зокрема, особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Такими особами є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України).
За змістом підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
До загального місячного (річного оподатковуваного) доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України).
Як передбачено підпунктами 1.4 та 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 ПК України).
Підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України установлював ставку збору - 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
За приписами підпунктів 1 та 4 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України в редакції Закону України від 10.10.2024 №4015-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану (чинний з 01.12.2024; далі Закон №4015-IX) ставка збору становить:
для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту (абзац другий підпункту 1.3);
для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту - 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту (абзац п`ятий підпункту 1.3).
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4015-IX обумовлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Надалі Законом №4113-IX (набрав чинності 01.01.2025, а окремі положенні 26.12.2024) у підпункті 1.3 абзац другий доповнено словами і цифрою крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту; абзац п`ятий викладено в такій редакції: 4) для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань - 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).
Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України у період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Таким чином, до доходів (їх частини), які нараховані (виплачені, надані) платникам податку у вигляді заробітної плати за податкові періоди до 01.12.2024 застосовується ставка військового збору 1,5 відсотків незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), а після вказаної дати - для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків. Натомість для військовослужбовців ставка податку залишається на рівні 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (крім доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).
З матеріалів справи встановлено, що з суми донарахованої індексації грошового забезпечення (на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23 відповідачем відраховано 1 076,80 грн військового збору та на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25 відповідачем відраховано 3 499,82 грн військового збору, що становить 1,5%.
Відтак, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо непроведення ОСОБА_1 виплати грошової компенсації на відшкодування суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з донарахованої індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23.
Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) провести виплату ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з індексації грошового забезпечення, яка була донарахована і виплачена на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №560/15133/23, в розмірі 12 921 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн 54 коп.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо непроведення ОСОБА_1 виплати грошової компенсації на відшкодування суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з донарахованої індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25.
Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) провести виплату ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з індексації грошового забезпечення, яка була донарахована і виплачена на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №560/7879/25, в розмірі 41 997 (сорок одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім) грн 78 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: | ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач: | НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя | | О.О. Михайлов