Справа № 740/2934/26 
Провадження № 2/740/2255/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М., 
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 24.09.2025 № 59988-09/2025 у розмірі 20640 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.09.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 59988-09/2025, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 6000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий позичальнику на номер мобільного телефону. 
Кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, а відповідач порушив умови договору та у встановлені строки кошти не повернув, унаслідок чого утворилась заборгованість загальною сумою 20640 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4860 грн. – заборгованість за відсотками, 9780 грн. – заборгованість за штрафом.
25.02.2026 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №25022026, згідно якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу сума боргу відповідача становить 20640 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4860 грн. – заборгованість за відсотками, 9780 грн. – заборгованість за штрафом.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 59988-09/2025 у розмірі 20640 грн.
Ухвалою судді 09.06.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання по справі.
Сторони в судове засіданні не з`явились.
Представник позивача у позові просив про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 24.09.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 59988-09/2025 (а.с. 6-10).
Згідно п.п. 1.1 - 1.2 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком 120 днів, кінцева дата погашення – 21.01.2026.
Пунктом 1.4. визначено, що за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості та комісія за видачу кредиту в сумі 600 грн. Тип процентної ставки – фіксована, тип комісії – одноразова.
Відповідно до п. 1.6 договору кредит надається товариством у безготівковій формі на рахунок клієнта, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4149-62хх- хххх - 6090. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 
Додатком №1 до договору є графік платежів за кредитом.
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «Y897», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 6000 грн., шляхом переказу грошових коштів на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с.16).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 59988-09/2025 від 24.09.2025, складеного ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», внаслідок невиконання договірних зобов`язань заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.05.2026 склала 20640 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4860 грн. – заборгованість за відсотками, 9780 грн. – заборгованість за штрафом (а.с. 17-19).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
25.02.2026 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25022026, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 20-24).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25022026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 59988-09/2025 на суму 20640 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4860 грн. – заборгованість за відсотками, 9780 грн. – заборгованість за штрафом (а.с.27).
Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування задля спростування заявлених позовних вимог, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій.
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору у визначені договором строки, та набуття позивачем права вимоги до відповідача за даним кредитним договором, проте не погоджується із сумою заборгованості за кредитом, нарахованою позивачем.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки штраф, який передбачено кредитним договором, нарахований у період дії в Україні воєнного стану, він підлягає списанню кредитодавцем, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача 9780 грн. заборгованості за штрафними санкціями задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» - у розмірі 10860 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4860 грн. – заборгованість за відсотками.
Оскільки вимоги позивача задоволено судом на 52,62 % (10860 : 20640 х 100), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог – у сумі 1400 грн. 95 коп. (2662,4 х 52,62 %).
Керуючись ст. 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», юридична адреса: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за кредитним договоромвід 24.09.2025 №59988-09/2025 у розмірі 10860 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 1400 грн. 95 коп., а всього стягнути з нього 12 260 (дванадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 95 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь