ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/56103/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: cудді-доповідача: Терези Ю.О., cуддів: Аліменка В.О., Черпака Ю.К., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування при призначенні пенсії по інвалідності з 05.09.2022 довідок про заробітну плату № 5610 від 06.10.2020, № 592 від 29.10.2020 та про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5608 від 06.10.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві області здійснити з 05.09.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату № 5610 від 06.10.2020, № 592 від 29.10.2020 та про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 5608 від 06.10.2020. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не врахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії по інвалідності з 05.09.2022 довідок про заробітну плату № 5610 від 06.10.2020, № 592 від 29.10.2020 та про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 5608 від 06.10.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 05.09.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату № 5610 від 06.10.2020, № 592 від 29.10.2020 та про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 5608 від 06.10.2020.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що Позивач по 30.10.2017 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. З 05.09.2020 Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві. До розрахунку пенсії Позивача не було враховано довідки про заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 та стаж на пільгових умовах по Списку №1, оскільки вони надані не в оригіналах. При цьому, за наслідками звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, останнє повідомило про неможливість подати відповідні скановані документи (довідки), у зв`язку з відсутністю сканованих оригіналів документів. Також Відповідач зазначив, що доступ до паперових пенсійних справ відсутній у зв`язку воєнним станом на території України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
У відзиві Позивач зазначає, що має відповідний стаж, який підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, довідками про заробітну плату за період 1984, 1986- 1993 років, а також довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, які Відповідач безпідставно не врахував при розрахунку пенсії з 05.09.2022.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026 та від 01.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
У цій справі жоден з учасників не заявляв клопотання про розгляд справи за їх участі, наявні у справі докази є достатніми для вирішення справи, тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, перевірені судом апеляційної інстанції
Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності II групи (довідка Серія 12ААВ № 304832 від 14.09.2022, довічно), внутрішньо переміщеною особою та з 05.09.2022 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в м. Києві.
Згідно з листом від 02.04.2024 № 0500-0202-8/31690 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 з 25.03.2010 по 30.04.2017 отримував пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 10-15) та копією Довідки № 5608 від 06.10.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в.с. 16-17) Позивач, зокрема, у період 1984, а також з 1986 по 1993, працював на підприємствах вугільної промисловості, з-поміж іншого, на шахті імені С. Орджонікідзе виробничого об`єднання «Макіїввугілля», де виконував підземні роботи повний робочий день за професіями, що віднесені до Списку №1 виробництв, робіт, професій та посад із шкідливими та важкими умовами праці. 
Наданими Позивачем довідками про заробітну плату № 5610 від 06.10.2020 (а.с. 18) та № 592 від 29.10.2020 (а.с. 19) підтверджується розмір його заробітку за відповідні періоди роботи. Вказані довідки сформовані і видані на підставі особових рахунків Позивача. 
10.04.2024 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії (а.с. 20-21) з урахуванням зазначених довідок.
Відповідач листом від 01.05.2024 №17665-16018/Ф-02/8-2600/24 (а.с. 22-23) у задоволенні заяви відмовив. 
Відповідач мотивував відмову тим, що відсутня можливість перевірити достовірність поданих документів, зокрема у зв`язку з їх походженням з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Позивач, не погоджуючись із зазначеною відмовою та вважаючи, що його право на належне пенсійне забезпечення порушено, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, дійшовши висновку, що подані Позивачем довідки про заробітну плату та стаж роботи, які містять посилання на первинні документи, є належними та допустимими доказами, тому Відповідач безпідставно не врахував подані Позивачем документи, що призвело до порушення його права на належне пенсійне забезпечення.
Також суд першої інстанції наголосив, що відсутність у Відповідача можливості перевірити документи не звільняє його від обов`язку належним чином оцінити подані докази та прийняти рішення з урахуванням усіх обставин справи.

Оцінка висновків суду першої інстанції і доводів учасників справи
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, при вирішенні справи колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі втрати працездатності, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові засади призначення та перерахунку пенсій визначені Законом № 1058-ІV, відповідно до якого для обчислення пенсії враховується страховий стаж та заробітна плата (дохід) особи, підтверджені у встановленому законом порядку.
Відповідно до цього ст. 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
До страхового стажу зараховується період вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням, на підставі рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, яке набрало законної сили, та за який роботодавець сплатив страхові внески в розмірі, передбаченому абзацом першим цієї частини.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Для осіб, стосовно яких згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, період позбавлення особистої свободи зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Період, протягом якого особа перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, передбаченій пунктом 20 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки", включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:
ТП = Св : В, де:
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
З матеріалів справи вбачається, що Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 25.03.2010 по 30.04.2017 як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи загального захворювання, що підтверджує Відповідач у листі від 01.05.2024 № 17665-16018/Ф-02/8-2600/24 (а.с. 22-23).
З 05.09.2022 Позивачу встановлено інвалідність ІІ групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 304832 (а.с. 40-41). В ГУ ПФ в м. Києві Позивачу первинно призначено пенсію по інвалідності з 05.09.2022 (а.с. 23).
10.04.2024 Позивач, з метою здійснення перерахунку пенсії, подав до Відповідача заяву (а.с. 20-21) разом із довідками про заробітну плату № 5610 від 06.10.2020 та № 592 від 29.10.2020, якими підтверджується розмір його заробітку за період роботи з 1984 по 1993 роки. Вказані довідки видані на підставі первинних бухгалтерських документів, зокрема особових рахунків, та містять відомості про періоди роботи Позивача.
Водночас Відповідач не врахував зазначені довідки при перерахунку пенсії Позивача, оскільки ці документи надані не в оригіналах (а.с. 23). Вказані обставини стали підставою для відмови у задоволенні заяви Позивача про перерахунок пенсії.
У цьому контексті колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначається Кабінетом Міністрів України.
З цією метою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій (далі - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас, у разі її відсутності або відсутності в ній необхідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання або архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що у випадках відсутності трудової книжки або наявності в ній неточних чи неповних записів для підтвердження трудового стажу можуть прийматися інші документи, зокрема довідки, виписки з наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори та інші документи, що містять відомості про періоди роботи.
Крім того, відповідно до п. 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У таких довідках обов`язково мають бути зазначені періоди роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, а також посилання на відповідні розділи, підрозділи чи пункти списків, до яких відноситься відповідний період роботи, та первинні документи, на підставі яких видано довідку.
Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови документального підтвердження умов праці.
При цьому, відповідно до пункту 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці подаються: трудова книжка з належним чином оформленими записами про займану посаду та періоди роботи, виписки з наказів про проведення атестації робочих місць, а у разі відсутності необхідних відомостей у трудовій книжці - уточнюючі довідки, передбачені пунктом 20 Порядку № 637.
Отже, чинне законодавство передбачає можливість підтвердження як загального, так і спеціального трудового стажу не лише трудовою книжкою, але й іншими належними документами, виданими на підставі первинних документів, що мають юридичну силу та підлягають врахуванню органами Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення чи перерахунок пенсії.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що Позивач має належним чином оформлену трудову книжку, яка є основним документом, що підтверджує його трудову діяльність. Зазначена трудова книжка містить усі необхідні відомості, зокрема дані про підприємство, дату прийняття на роботу, назви займаних посад, характер виконуваної роботи (повний робочий день під землею), а також реквізити відповідних наказів про прийняття на роботу та звільнення.
Наведені записи відповідають вимогам законодавства та є належними і допустимими доказами на підтвердження стажу роботи Позивача, у тому числі стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 1.
Так, з трудової книжки та довідки про підтвердження наявного трудового стажу № 5608 від 06.10.2020 вбачається, що Позивач у період з 1984 року здійснював трудову діяльність на шахті імені С. Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання «Макіїввугілля» на посадах, що передбачені Списком № 1.
Зокрема, Позивач працював:
- у період з 25.06.1984 по 01.09.1984 - гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті;
- у період з 08.08.1986 по 08.01.1987 - підземним гірським майстром;
- у період з 08.01.1987 по 09.03.1988 - підземним заступником начальника дільниці;
- у період з 09.03.1988 по 04.08.1989 - підземним помічником начальника дільниці;
- у період з 04.08.1989 по 31.10.1990 - підземним начальником дільниці;
- у період з 31.10.1990 по 14.06.1993 Позивач працював підземним гірським майстром із повним робочим днем у шахті, що підтверджується наказом № 540к від 31.10.1990, а також записами у трудовій книжці, при цьому звільнений 14.06.1993 за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України.
Усі зазначені періоди роботи підтверджуються відповідними наказами підприємства та здійснювалися з повним робочим днем під землею, що відповідає умовам, визначеним Списком № 1 виробництв, робіт, професій і посад, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
Розмір заробітної плати Позивача за відповідні періоди роботи підтверджується довідками № 5610 від 06.10.2020, виданою на підставі особових рахунків за 1984, 1986- 1991 роки; № 592 від 29.10.2020, виданою на підставі особових рахунків за 1992- 1993 роки. 
Зазначені довідки містять посилання на первинні бухгалтерські документи, що свідчить про їх належність та допустимість як доказів у розумінні вимог чинного законодавства.
Отже, надані Позивачем документи у своїй сукупності підтверджують факт виконання ним робіт у шкідливих та особливо важких умовах праці, що дає право на зарахування відповідних періодів до пільгового стажу з урахуванням розмірів заробітної плати Позивача.
Також матеріали справи свідчать, що Позивач з 25.03.2010 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи до 30.04.2017, що свідчить про наявність пенсійної справи та всіх необхідних документів для належного вирішення питання щодо перерахунку пенсії.
Разом із тим, Відповідач зазначає, що на теперішній час позбавлений доступу до паперової пенсійної справи Позивача та сканованих матеріалів електронної пенсійної справи у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та знаходженням відповідних архівів на тимчасово окупованій території.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що сама по собі відсутність у органу Пенсійного фонду можливості здійснити перевірку первинних документів або отримати їх повторно не може бути підставою для обмеження чи невизнання права особи на пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, відповідно до якої неможливість перевірки довідки не є підставою для її неврахування за умови, що така довідка містить посилання на первинні документи.
Крім того, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язок перевірки достовірності поданих документів покладається саме на пенсійний орган, а сумніви щодо їх достовірності не можуть бути самостійною підставою для відмови у врахуванні відповідних відомостей.
При цьому, Позивач об`єктивно позбавлений можливості повторно отримати зазначені документи, оскільки підприємство, яке їх видало, на даний час фактично не функціонує та не обліковується в Україні.
Слід зазначити, що правовий режим тимчасово окупованих територій не може обмежувати реалізацію громадянами України їх конституційних прав, у тому числі права на пенсійне забезпечення, що прямо передбачено статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
У свою чергу, Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про недостовірність поданих Позивачем документів або про відсутність у Позивача відповідного стажу чи заробітної плати.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані Позивачем довідки про заробітну плату та стаж роботи, які містять посилання на первинні документи, є належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим Відповідач безпідставно не врахував подані Позивачем документи, що призвело до порушення його права на належне пенсійне забезпечення.
При цьому, відсутність у Відповідача можливості перевірити документи не звільняє його від обов`язку належним чином оцінити подані докази та прийняти рішення з урахуванням усіх обставин справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з положеннями статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи на підставі належних і допустимих доказів і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя -доповідач: Ю.О. Тереза

Судді: В.О. Аліменко

Ю.К. Черпак