Справа № 932/18796/25 
Провадження № 2/932/6175/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2026 року         м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Потоцької С.С., 
за участю секретаря судового засідання – Карапиш А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заяв ою Костянтинівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю,
ВСТАНОВИВ:
Костянтинівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 4751, 80 грн та судові витрати.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міського центру зайнятості за допомогою телекомунікаційного зв`язку зі заявою про надання статусу безробітного. Відповідач перебував на обліку в Центрі зайнятості з 22.08.2022 по 17.02.2023. Відповідачем було повідомлено, що він здійснює догляд за хворою особою. Проведеним розслідуванням було встановлено, що відповідач під час перебування на обліку у центрі зайнятості з 01.01.2023 здійснював догляд та отримував компенсацію за надання соціальних послуг за невиліковно хворою особою. Позивач вказує, що така особа відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» належить до зайнятого населення та не відповідає статусу безробітного. У період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний відповідачу виплачена допомога по безробіттю у сумі 10528, 57 грн. Відповідач частково повернув отриману допомогу по безробіттю у розмірі 5776, 77 грн. Проте залишок суми у розмірі 4751, 80 грн не повернутий. У зв`язку з чим позивач, просить стягнути з відповідача отриману суму допомоги по безробіттю.
Ухвалою від 10.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного провадження з повідомленням викликом сторін.
Відповідач не скористався правом на відзив, будь-яких заяв, клопотань не надав.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належим чином. 
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності сторін.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 22.08.2022  ОСОБА_1  через чат-бот звернувся до Державної служби зайнятості з заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. 
19.08.2022 представником Краматорської філії Донецького обласного центру зайнятості було відкрито ОСОБА_1 персональну картку № НОМЕР_1 , яка містить інформацію про персональні дані заявника, професійний досвід та освіту, що є підставою пошуку роботи, додаткову інформацію для пошуку роботи, інформацію про останній вид зайнятості тощо.
Відповідно до Додатку про прийняті рішення щодо нарахувань допомоги по безробіттю та платежі ОСОБА_1 перераховано на його поточний рахунок допомогу по безробіттю за період з 22.08.2022 по 16.02.2023 у сумі 10528, 57 грн. 
Згідно з листом Управління соціального захисту населення адміністрації Костянтинівської міської ради від 16.02.2023 № 01-20-120-11, відповідач ОСОБА_1 здійснює догляд та отримує компенсацію за надання соціальних послуг за невиліковно хворою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради з 01.01.2023 по 29.12.2023.
Костянтинівським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 17.02.2023 № 67, за висновками якого встановлено факт порушення ОСОБА_1 п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», факт виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення». 
Костянтинівським міським центром на електронну пошту направлена претензія щодо повернення заборгованості за виплачену допомогу по безробіттю за період з 01.01.2022 по 16.02.2023 в сумі 10528, 57 грн. Відповідачу запропоновано сплати вказану суму протягом 15 календарних днів та надано реквізити.
Відповідно до виписки за 01.03.2023 ОСОБА_1 повернув грошові кошти у розмірі 5776, 77 грн.
Оскільки отримана допомога по безробіттю у сумі 4751, 80 грн не була повернута відповідачем, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі- Закон № 1533-ІІІ) законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення»).
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення».
Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.
Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється за умов, що перелічені в ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення».
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
До зайнятого населення також належать:
непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства.
Як встановлено під час судового розгляду відповідач під час перебування у статусі безробітного, починаючи з 01.01.2023, належав до категорії зайнятого населення, а саме отримував компенсацію як особа, що фактично здійснює догляд за особою похилого віку.
Отже відповідач не мав права мати статус безробітного та перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітний, відповідно до ст. 4, 43 ЗУ «Про зайнятість населення».
За приписами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема, зайнятість особи).
При поданні заяви про надання статусу безробітного та надання допомоги по безробіттю відповідач підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», у тому числі не отримує відповідно до законодавства допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за особою похилого віку та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правилами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. 
Під час перебування в центрі зайнятості у статусі безробітного відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт зайнятості.
Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності як рахункової помилки з її боку так і недобросовісності з боку набувача коштів.
Докази повернення суми виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 4751, 80 грн відповідачем не надані.
Враховуючи, що відповідач набув статус безробітного, отримав допомогу по безробіттю, разом з тим здійснює догляд та отримує компенсацію за надання соціальних послуг за невиліковно хворою особою, проте не повідомив центр зайнятості про вказану обставину, яка безпосередньо впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. 
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст.3, 12, 81, 141, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Костянтинівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Костянтинівського міського центру зайнятості (ЄДРПОУ 23119554) суму отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4751, 80 грн на розрахунковий рахунок: одержувач Костянтинівський міський центр зайнятості, код ЄДРПОУ 23119554), рахунок-UA738201720355479300700706149 Державна казначейська служба України, призначення платежу: повернення допомоги по безробіттю за період з 01.01.2023 по 16.02.2023. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Костянтинівського міського центру зайнятості (ЄДРПОУ 23119554) рахунок отримувача: UA738201720355479300700706149, сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         С.С.Потоцька