290/691/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

09 липня 2026 року	селище Романів	

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №1 ГУ НП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП):
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,- 

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2026 року о 18 годині 31 хвилина в смт.Романів по вул.Небесної Сотні, 103, гр. ОСОБА_1 , керуючи електромотоциклом не вибрав безпечної швидкості та не вибрав дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив падіння, внаслідок чого електромотоцикол отримав тілесні ушкодження з матеріальними, чим порушив вимоги пункту 1.5 Правил дорожнього руху (далі по тексту – ПДР) (згідно протокоду) .
 
Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Під час судового розгляду  ОСОБА_1 пояснив, що 08 червня 2026 року дійсно близько 18 години 30 хвилин він в с.Врублівка Житомирського району Житомирської області не впорався з керуванням та впав з електромотоцикла.В подальшому піднявся та продовжив рух додому.Протокол та додані до нього матеріали безпосередньо складалися в селищі Романів значно пізніше після вказаної події.На місці дорожньо-транспортної пригоди в присутності ОСОБА_1 будь-які документи не складалися. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, відносно якої складено матеріали про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із останнім.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками. 
Пунктом 1.5 ПДР визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.  Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
На підтвердежння вина  ОСОБА_1  поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №702720 від 25 червня 2026 року також додано  розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS – повідомлення, схему місця дорожньо - транспортної пригоди від 08 червня 2ц026 року, матеріали фотофіксації, рапорт поліцейського, копію листа заступника начальника слідчого відділу відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області Д.Криворучка від 08 червня 2026 року та копію паспорта серії НОМЕР_2 на ОСОБА_1 ..
Матеріали справи містять схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 червня 2026 року. Схема підписана лише поліцейським і з останньої не можливо встановити учасників дорожнього руху, транспортних засобів, а також спричинення будь-яких пошкоджень. В матеріалах фотофіксації, долучених до справи, відсутні будь-які дані щодо часу фіксування даних матеріалів. Крім того, факти, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема щодо місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не відповідають схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, що долучена до справи.
Наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами не можливо встановити достовірність обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, й недотримання  ОСОБА_1   пункту 1.5 ПДР. Інших доказів сторонами не надано.
Вказані недоліки не дозволяють суду зробити однозначний висновок про порушення  ОСОБА_1  пункту 1.5 ПДР, яке могло перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт порушення ОСОБА_1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 33, 34, 38, 40-1, 124, 247 ч.1 п. 1, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно  ОСОБА_1  про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Ковальчук