Справа № 447/1878/26 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М.М. 
Провадження № 33/811/1342/26 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Скакун В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 13 липня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив: 

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 13 липня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1 13.05.2026 о 07 год 00 хв на автодорозі М-06 (578 км) керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом. Зазначає, що працівники поліції проводили відеозйомку за допомогою мобільного телефону, яка, при цьому, не є безперервною та повною. Крім того, звертає увагу, що працівниками поліції було порушено його право на захист, оскільки йому не було роз`яснено право на отримання правової допомоги захисника. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Скакун В. В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 664623 від 13.05.2026 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13 травня 2026 року, згідно з якими  ОСОБА_1 відмовився від проходження оглядуна стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а також у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя; наявними в матеріалах справи відеозаписом, яким підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі;копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7185607 від 13 травня 2026 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Так, матеріалами справи в сукупності, зокрема, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, підтверджується, що після зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого, що підтверджується, також, наявними в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в передбаченому законом порядку.
При цьому, ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом.
Водночас, останній відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення. 
Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою серії ЕНА № 7185607 від 13 травня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що останній 13.05.2026 о 07 год 03 хв на автодорозі М-06 (578 км), керуючи транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що свідчить, також, про правомірність його зупинки. 
Вказана постанова набрала законної сили, оскільки не оскаржувалась.
Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, сукупність наявних доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а тому доводи у апеляційній скарзі про протилежне є безпідставними. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Твердження апелянта про те, що йому не було роз`яснено та не надано можливості скористатися послугами захисника є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що працівники поліції перешкоджали останньому скористатися правовою допомогою захисника. 
На відеозаписі зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. 
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя - 

постановив: 

постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 13 липня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду       Головатий В.Я.