Номер провадження: 33/813/1349/26
Номер справи місцевого суду: 521/18045/25 
Головуючий у першій інстанції Гарський О.В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасановій Л.Я. кизи, за участю захисника Нечипорук І.І., представника митного органу Берназ В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника Одеської митниці – Іванчикової А.Ю. на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.06.2026 рокувідносно:
ОСОБА_1 , керівника ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» (код ЄДРПОУ 44268810, м. Львів, вул. Бескидська, буд. 33, кімната 60, на дату складання протоколу перереєстровано (Київська область, Бучанський район, с. Святопетрівське, вул. Господарська, буд. 13)), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

установив
Постановою суду 1-ої інстанції провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Відповідно до постанови суду, згідно протоколу про порушення митних правил № 0497/UA500000/25 від 11.08.2025 року вбачається, що декларантом ТОВ «ФЕМІЛІ ФРЕШ ФРУТ ЛТД» (код ЄДРПОУ 39437873) підготовлена та подана митному органу митна декларація «IM40AA», яка прийнята та зареєстрована 15.09.2022 року за номером UA500420/2022/004356.
Митне оформлення зазначеної МД здійснено з наданням документів: контракт від 24.08.2022 року № SIA24/07, інвойс від 09.09.2022 року № SIA/E-Y-202215, CMR від 09.09.2022 року № 151709 та інші товаросупровідні документи.
Перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , згідно CMR від 09.09.2022 року №151709. Умови поставки СРТ «UA - Київ».
Відповідно до інформації, зазначеної у вищевказаних МД та товаросупровідних документах встановлено, що відправником товарів є компанія «ENGINEERING PROJECT SOLUTIONS, SIA» (Jurkalnes iela 15/25, Riga, LV-1046, Latvia.), а одержувачем є ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» (код ЄДРПОУ 44268810).
Загалом, в рамках зовнішньоекономічного контракту на умовах поставки СРТ «UA - Київ» з Туреччини до України надійшло 28 товарів в асортименті «Поперечновязанное трикотажне полотно; Фіранки із синтетичних волокон; Шкіра великої рогатої худоби; Декоративні прикраси для оздоблювання штор; Нитки швейні різних кольорів; Ковдри в асортименті; Магніти для фіранок; Білизна постільна та інші», фактурною вартістю 43 615,61 доларів США., митною вартістю - 1 595 562,66 грн., загальна вага нетто 18 249,00 кг., загальна вага брутто 19 090,00 кг., кількістю місць - 513.
За результатом розгляду листа Держмитслужби та інформації, яка надійшла від митних органів Республіки Туреччини з питань автентичності поданих митному органу документів, було встановлено, що фактично товари, які у автомобілі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 надійшли до України та оформлені в Одеській митниці за вищевказаними МД № UA500420/2022/004356, оформлювалися у митних органах Республіки Туреччини за експортною декларацією LRN від 09.09.2022 року 22LR3413002619775, за інвойсами від 09.09.2022 року № ASG2022000000039, IHR2022000000601, GIB2022000000010, CRM від 09.09.2022 року № 151709 в режимі «експорт» до України.
Згідно даних, внесених до турецьких митних документів та декларації LRN від 09.09.2022 року 22LR3413002619775, на автомобілі BH5455HT/BH5455XK переміщувався вантаж у кількості 513 місць, вагою 19 090,00 кг брутто. Загальна вартість товарів, згідно документів, наданих турецькою стороною склала 77 158, 25 долар США (2 821 569,18 грн. згідно курсу валют на день оформлення МД).
Таким чином, на переконання митного органу, ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» (код ЄДРПОУ 44268810), в особі директора гр. України ОСОБА_1 , були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів на суму 2 821 569, 18 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості щодо кількості переміщуваних товарів, вартості, відправника, а також щодо отримувача товару.
Зазначені дії, на думку митниці, мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.
За даним фактом працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0497/UA500000/25 від 11.08.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив у постанові, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом свідчили про вчинення ОСОБА_1 противоправних дій, пов`язаних із поданням митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Тобто, митним органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, країни походження, відправника та одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, митної вартості, що виключає наявність в її діях складу порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 483 МК України.
Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали.
В апеляційній скарзі представник Одеської митниці, не погоджуючись із постановою суду, вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права та всупереч вимогам ст.245 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції завчасно прийняв постанову про закриття провадження, оскільки проведеною перевіркою встановлено, що при декларуванні переміщуваних товарів ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» надало для декларування неправдиві відомості щодо продавця, ваги та вартості, надавши документи, що містять неправдиві відомості.
На підставі цього, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товарів.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась, натомість вона була представлена захисником Нечипорук І.І., тому суд вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу представника Одеської Митниці за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Вислухавши пояснення представника Одеської Митниці Берназ Т.П., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку захисника Нечипорук І.І., яка заперечувала проти апеляційної скарги і просив відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості передбачена відповідальність.
Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, про що також вказано в апеляційній скарзі представника митниці.
Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Як встановлено судом 1-ої інстанції, декларантом ТОВ «ФЕМІЛІ ФРЕШ ФРУТ ЛТД» (код ЄДРПОУ 39437873) підготовлена та подана митному органу митна декларація «IM40AA», яка прийнята та зареєстрована 15.09.2022 року за номером UA500420/2022/004356.
Митне оформлення зазначеної МД здійснено з наданням документів: контракт від 24.08.2022 року № SIA24/07, інвойс від 09.09.2022 року № SIA/E-Y-202215, CMR від 09.09.2022 року № 151709 та інші товаросупровідні документи.
Перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортним засобом BH5455HT/ НОМЕР_2 , згідно CMR від 09.09.2022 року №151709. Умови поставки СРТ «UA - Київ».
Відповідно до інформації, зазначеної у вищевказаних МД та товаросупровідних документах встановлено, що відправником товарів є компанія «ENGINEERING PROJECT SOLUTIONS, SIA» (Jurkalnes iela 15/25, Riga, LV-1046, Latvia), а одержувачем є ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» (код ЄДРПОУ 44268810).
Загалом, в рамках зовнішньоекономічного контракту на умовах поставки СРТ «UA - Київ» з Туреччини до України надійшло 28 товарів в асортименті «Поперечновязанное трикотажне полотно; Фіранки із синтетичних волокон; Шкіра великої рогатої худоби; Декоративні прикраси для оздоблювання штор; Нитки швейні різних кольорів; Ковдри в асортименті; Магніти для фіранок; Білизна постільна та інші», фактурною вартістю 43 615,61 доларів США., митною вартістю - 1 595 562,66 грн., загальна вага нетто 18 249,00 кг., загальна вага брутто 19 090,00 кг., кількістю місць - 513.
За результатом розгляду листа Держмитслужби та інформації, яка надійшла від митних органів Республіки Туреччини з питань автентичності поданих митному органу документів, було встановлено, що фактично товари, які у автомобілі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 надійшли до України та оформлені в Одеській митниці за вищевказаними МД № UA500420/2022/004356, оформлювалися у митних органах Республіки Туреччини за експортною декларацією LRN від 09.09.2022 року 22LR3413002619775, за інвойсами від 09.09.2022 року № ASG2022000000039, IHR2022000000601, GIB2022000000010, CRM від 09.09.2022 року № 151709 в режимі «експорт» до України.
Згідно даних, внесених до турецьких митних документів та декларації LRN від 09.09.2022 року 22LR3413002619775, на автомобілі BH5455HT/BH5455XK переміщувався вантаж у кількості 513 місць, вагою 19 090,00 кг брутто. Загальна вартість товарів, згідно документів, наданих турецькою стороною склала 77 158, 25 долар США (2 821 569,18 грн. згідно курсу валют на день оформлення МД).
Статтею 494 МК України вимагається при складанні протоколу про порушення митних правил вказувати інформацію щодо місця, часу вчинення, виду та характеру порушення.
В протоколах про порушення митних правил вказано, що нібито ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення документів, які містять неправдиві відомості.
Разом з тим, апеляційний суд вважає правильною критичну оцінку копій документів, що були надані митним органом на підтвердження своїх доводів, як отримані від Туреччини, викладені іноземною мовою.
При цьому, є правильною позиція суду 1-ої інстанції про те, що аналіз наведених доказів по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, а саме зазначених перекладів експортних декларацій на думку суду не вказує на беззаперечне доведення митним органом, що їх зміст спростовує відомості про зазначений товар, його кількість та вартість, який отримувався - імпортувалася саме ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» від постачальника «ENGINEERING PROJECT SOLUTIONS, SIA» (Jurkalnes iela 15/25, Riga, LV-1046, Latvia)та відображався у митних деклараціях на підставі контракту від 24.08.2022 року № SIA24/07. 
Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість висновку суду про відсутність перекладу документів, отриманих від митних органів Турецької Республіки із посиланням на те, що документи, отримані в межах міжнародної адміністративної взаємодії від компетентних органів Турецької Республіки, містять переклад українською мовою, який був долучений до матеріалів справи та досліджувався під час її розгляду, апеляційним судом встановлено наступне.
Так, ОСОБА_1 будучи керівником ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» (Покупець) уклала контракт № SIA24/07 від 24.08.2022 року з компанією ENGINEERING PROJECT SOLUTIONS, SIA» (Jurkalnes iela 15/25, Riga, LV-1046, Latvia.) (Продавець). Предметом контракту є наступне: Продавець продає товар в асортименті, кількості і вартості у відповідності з інвойсом, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити Товар на умовах контракту.
За цим контрактом і була оформлена відповідна угода і поставка товару. Також, за цим контрактом, була оформлена і подана митна декларація № UA500420/2022/004356, яка подана до митного органу 15.09.2022 року. Декларація була прийнята, оформлена, а товар випущений у вільний обіг.
Перевіряючи відомості, викладені у вказаній МД та товаросупровідних документах, митний орган України направив до митного органу Туреччини запит, щодо підтвердження або спростування відомостей, які надані декларантом ОСОБА_1 при оформлені митної декларації.
При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги митниці, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав відповідну оцінку відповіді митних органів Турецької Республіки.
Так, використовуючи відповідь Міністерства Торгівлі Республіки Туреччини від 03.07.2025 року, Одеська митниця дійшла висновку, що ОСОБА_1 як вантажоодержувач і керівник ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» надала до митниці документи, які містять неправдиві відомості щодо продавця, одержувача та вартості товарів.
Разом з тим, суд встановив, що аналізом та синтезом відомостей, що викладені у відповіді Міністерства Торгівлі Республіки Туреччини від 03.07.2025 року – неможливо дійти беззаперечного висновку, що товар: (у кількості 28) в асортименті «Поперечновязанное трикотажне полотно; Фіранки із синтетичних волокон; Шкіра великої рогатої худоби; Декоративні прикраси для оздоблювання штор; Нитки швейні різних кольорів; Ковдри в асортименті; Магніти для фіранок; Білизна постільна та інші», фактурною вартістю 43 615,61 доларів США., митною вартістю - 1 595 562,66 грн., загальна вага нетто 18 249,00 кг., загальна вага брутто 19 090,00 кг., кількістю місць – 513, є саме тим товаром, про який надає інформацію Республіка Туреччина.
Суд 1-ої інстанції обґрунтовано зауважив, що надані іноземною державою митні декларації на турецькій мові, без будь-якого перекладу відомостей, що містяться в них. Далі, відомості у графах наприклад ваги нетто і брутто абсолютно різні (Декларація в Україні: 2713 кг, 2632 кг.; Декларація Туреччина: 234 кг., 234 кг.). Так само вартість товару абсолютно різна.
При цьому, в апеляційній скарзі, митний орган, наполягаючи на тому, що з доданих до відповіді документів можливо встановити всі необхідні відомості щодо обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не надав їх належний переклад і на час апеляційного розгляду.
Водночас, суд обґрунтовано зауважив, що митницею не представлено розумного порівняння найменування товару, для його ідентифікації та відношення до відповідної групи товарів для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД. Взагалі неможливо порівняти товар, оскільки інформація про нього відсутня.
За деякими наданими з Туреччини документами, можливо встановити, що товар за документами направлявся на адресу YUKA GROUP LTD LLC (Ukrayina Lviv Region City Beskidska), на транспортному засобі з номером НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Однак, окрім вказаних відомостей, неможливо ідентифікувати надалі товар який перевозився, його кількість та вартість.
Також, Одеська митниця надала до суду запит Державної митної служби України від 17.04.2025 року на адресу керівника департаменту Генерального директората з міжнародних угод та Європейського Союзу Міністерства торгівлі Республіки Туреччина. За змістом запиту можливо встановити, що такий запит є другим (повторним), для з`ясування додаткових питань. Однак, запит стосувався трьох партій товарів, перевезених транспортними засобами: ВН 5455 НТ/ НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 / НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , за CMR № 151, компанією продавцем з Туреччини: GENCLER REKLAM ORGANIZASYON DANISMANLIK AMBALAJ VE KAGITCILIK LTD.STI. Державна митна служба просить додаткові документи та інформацію для порівняння товару. Однак, навіть у запиті, митниця зазначає (мовою оригіналу): «Не виявилося можливим здійснити повне зіставлення задекларованих даних щодо товарів, перевезених транспортним засобом ВН 5455 НТ/ НОМЕР_4 за CMR № 151709 від 09.09.2022 року, у зв`язку з відсутністю комерційних документів щодо їх експорту з Туреччини, які не були надані турецькою стороною».
Вказані висновки суду, під час апеляційного розгляду митним органом не спростовані.
З аналізу наданих митним органом документів, можливо прийти до висновку, що доводи державної митної служби щодо винуватості ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, оскільки твердження про тотожність товару, який заявлений за митною декларацією «IM40AA» № UA500420/2022/004356 від 15.09.2022 року та товару який начебто поставлений компанією-продавцем: з Туреччини: GENCLER REKLAM ORGANIZASYON DANISMANLIK AMBALAJ VE KAGITCILIK LTD.STI – є припущенням, на якому не може будуватись висновок про наявність в діях особи складу інкримінованого правопорушення.
Також, митний орган, як під час судового, так і апеляційного розгляду, не спростував висновки суду про наявність комерційних, договірних відносин між компанією «ENGINEERING PROJECT SOLUTIONS, SIA» (Jurkalnes iela 15/25, Riga, LV-1046, Latvia.) та ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» Україна (код ЄДРПОУ 44268810), які мають свій початок з 24.08.2022 року (Контракт № SIA24/07), та під час існування яких на адресу ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» могли поставлятись різні партії товару. 
Різні ідентифікаційні відомості у митних деклараціях Республіки Туреччини, відсутність будь-якого офіційного перекладу документів з Турецької Республіки, відсутність жодних відомостей, які б дали можливість верифікувати інформацію наявну в митних деклараціях обох держав, відсутність навіть розумного методу порівняння відомостей у різних митних деклараціях –свідчать про відсутність повного обсягу доказів для безальтернативного рішення про винуватість особи.
Зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків, об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона - лише прямим умислом.
Митним органом не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені у протоколі висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.
Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, дав цим обставинам належну оцінку, вислухав всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про те, що митним органом не надано доказів, що остання мала умисел на вчинення правопорушення та вчиняла дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані стосовно наявності, найменування, кількості, вартості та ваги товарів, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а загальні посилання скаржника на ухвалення судового рішення всупереч вимогам норм статей 245 КУпАП та 486 МК України не спростовують цих правильних висновків суду.
З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам протоколів про порушення митних правил, яким місцевий суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи протоколу про порушення митних правил, що зазначені і в апеляційній скарзі, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Доводи апеляційної скарги представника Одеської митниці Держмитслужби не містять будь-якого обґрунтування незаконності постанови суду 1-ої інстанції.
Загальні скаржника посилання на винесення постанови всупереч вимогам ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення, не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржувана постанова суду містить належне обґрунтування відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що митним органом не надано належних та достатніх доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил.
Приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги про те, що будь-яке обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, правомірно закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Отже, апеляційний суд вважає постанову суду 1-ої інстанції законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги представника Одеської митниці Держмитслужби.
Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 483, 527, 529 МК України, апеляційний суд -
постановив
Апеляційну скаргу представника Одеської митниці - Іванчикової А.Ю. – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.06.2026 року якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець