Справа № 523/6350/26
Провадження №2/523/4870/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"13" липня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді – Кисельова В.К.
за участю секретаря – Дзюби Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 ,третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання неповнолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, - 
ВСТАНОВИВ: 
Підстави заявлених позовних вимог. 
Пересипськарайоннаадміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування звернулась з позовом до ОСОБА_1 ,третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання неповнолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. До органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради зі Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання та документи стосовно невідкладного відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 34 від 23.02.2011, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 57 від 10.04.2012, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції юстиції у Кіровоградській області), від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.
Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження від 04.03.2026 № 121р «Про негайне відібрання дитини».
З документів з`ясовано наступне.
02.03.2026 на адресу Служби справах дітей Одеської міської ради надійшло звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно родини ОСОБА_1 та його дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_5 повідомив, що до нього звернулись його двоюрідні сестра та брат, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зі скаргою на їхнього батька  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які повідомили, що батько їх б`є, ображає, змушує працювати, без власної волі змушував видати заміж ОСОБА_8 . Крім того, батько нецензурно висловлюється, поводить себе агресивно по відношенню до них, а також вживає наркотичні засоби у присутності дітей. Занепокоєний зазначеною ситуацією ОСОБА_4 звернувся з проханням влаштувати дітей до державного закладу.
Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з представником ювенальної превенції Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області 02.03.2026 з метою належного реагування на звернення, з`ясування всіх обставин, здійснено виїзд за адресою:   АДРЕСА_1 , під час якого встановлено наступне.
В квартирі знаходилися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 ,   ІНФОРМАЦІЯ_8 , та неповнолітня онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт громадянина України серія № НОМЕР_1 , виданий Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 15.11.2004), проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту обстеження умов проживання родини, помешкання захаращене сміттям та непотрібними речами, присутній неприємний насичений запах цигарок, всюди брудно. Дитяча кімната захаращена речами, на підвіконні повно тарганів, під підвіконням багато недопалок.
Діти, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розповіли, що батько, ОСОБА_1 їх НОМЕР_2 , ображає, змушує працювати, сам ніде не працює, вживає наркотичні речовини, не опікується ними. Крім того, батько змушував ОСОБА_12 вийти заміж проти її волі. У зв`язку з цим діти звернулися з заявами від 02.03.2026 про влаштування їх до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей.
Мати дітей, ОСОБА_13 , засуджена та перебуває в місцях позбавлення волі.
Вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.02.2021 справа № 404/3477/20, провадження 1-кп/404/243/20, ОСОБА_13 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією всього майна, належного їй на праві власності.
Відповідно до п.п. 5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585, 02.03.2026 представниками Служби у справах дітей Одеської міської ради, поліції із залученням бригади швидкої медичної допомоги було проведено оцінку рівня безпеки неповнолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт.
Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дітей неповнолітні діти з явними ознаками недогляду, від дітей відчувався неприємний запах, не забезпечені наглядом батька. Квартира, в якій проживають неповнолітні діти з батьком, ОСОБА_1 , знаходиться в антисанітарному та непридатному для проживання стані.
Перебування дітей разом з батьком загрожує їх життю та здоров`ю, негативно впливає на їх життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення їх індивідуальних потреб відповідно до віку. Висновок щодо рівня безпеки дітей - дуже небезпечно.
Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з лікарями бригади швидкої медичної допомоги доставлено неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до КПП «Дитяча міська клінічна лікарня № 3» Одеської міської ради для подальшого медичного обстеження та проведення необхідного лікування.
За інформацією веб-сайту Судова влада України, ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,ч. 2 ст. 184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей), а також за ч.І ст. 173-2 КУпАП (за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення буд-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру).
На підставі викладеного, позивач просить: 
1.Відібрати неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька,   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.
2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь та на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття молодшою дитиною.
Пояснення сторін в судовому засіданні.
В судове засідання представник Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради, а також представник служби у справах дітей Одеської міської Ради подали заяву, відповідно до якої просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, а також за фактичним місцем проживання, судові повістки повернулись з відміткою поштового відділення, що «адресат відсутній».
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення у справі. 
Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини. 
До органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради зі Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання та документи стосовно невідкладного відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 34
від 23.02.2011, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 57 від 10.04.2012, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції юстиції у Кіровоградській області), від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.
Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження від 04.03.2026 № 121р «Про негайне відібрання дитини».
З документів з`ясовано наступне.
02.03.2026 на адресу Служби справах дітей Одеської міської ради надійшло звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно родини ОСОБА_1 та його дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_5 повідомив, що до нього звернулись його двоюрідні сестра та брат, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зі скаргою на їхнього батька  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які повідомили, що батько їх б`є, ображає, змушує працювати, без власної волі змушував видати заміж ОСОБА_8 . Крім того, батько нецензурно висловлюється, поводить себе агресивно по відношенню до них, а також вживає наркотичні засоби у присутності дітей. Занепокоєний зазначеною ситуацією ОСОБА_4 звернувся з проханням влаштувати дітей до державного закладу.
Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з представником ювенальної превенції Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області 02.03.2026 з метою належного реагування на звернення, з`ясування всіх обставин, здійснено виїзд за адресою:   АДРЕСА_1 , під час якого встановлено наступне.
В квартирі знаходилися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 ,   ІНФОРМАЦІЯ_8 , та неповнолітня онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт громадянина України серія № НОМЕР_1 , виданий Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 15.11.2004), проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту обстеження умов проживання родини, помешкання захаращене сміттям та непотрібними речами, присутній неприємний насичений запах цигарок, всюди брудно. Дитяча кімната захаращена речами, на підвіконні повно тарганів, під підвіконням багато недопалок.
Діти, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розповіли, що батько, ОСОБА_1 їх НОМЕР_2 , ображає, змушує працювати, сам ніде не працює, вживає наркотичні речовини, не опікується ними. Крім того, батько змушував ОСОБА_12 вийти заміж проти її волі. У зв`язку з цим діти звернулися з заявами від 02.03.2026 про влаштування їх до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей.
Мати дітей, ОСОБА_13 , засуджена та перебуває в місцях позбавлення волі.
Вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.02.2021 справа № 404/3477/20, провадження 1-кп/404/243/20, ОСОБА_13 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією всього майна, належного їй на праві власності.
Відповідно до п.п. 5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585, 02.03.2026 представниками Служби у справах дітей Одеської міської ради, поліції із залученням бригади швидкої медичної допомоги було проведено оцінку рівня безпеки неповнолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт.
Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дітей неповнолітні діти з явними ознаками недогляду, від дітей відчувався неприємний запах, не забезпечені наглядом батька. Квартира, в якій проживають неповнолітні діти з батьком, ОСОБА_1 , знаходиться в антисанітарному та непридатному для проживання стані.
Перебування дітей разом з батьком загрожує їх життю та здоров`ю, негативно впливає на їх життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення їх індивідуальних потреб відповідно до віку. Висновок щодо рівня безпеки дітей - дуже небезпечно.
Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з лікарями бригади швидкої медичної допомоги доставлено неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до КПП «Дитяча міська клінічна лікарня № 3» Одеської міської ради для подальшого медичного обстеження та проведення необхідного лікування.
Вищевикладене свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що батько свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.
Вирішуючи вимогу позивача щодо відібрання малолітньої дитини, суд виходив з наступного.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789- XII (далі - Конвенція про права дитини), зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статі 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Статтею 170, 171 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При вирішенні питання що стосується життя дитини враховується думка дитини якщо дитина може її висловити .
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
Згідно з частиною другою статті 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
Висновки суду. 
Суд приходить до висновку, що встановлені судом обставини справи, свідчать, що дій відповідача встановлюють загрозу для життя або здоров`я дитини, а тому вимоги щодо відібрання дітей підлягають задоволенню. 
Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 ст. 182 ЦК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини  . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню. 
Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265-268, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до  ОСОБА_1 ,третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання неповнолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів – задовольнити. 
2. Відібрати неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька,   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.
3.Стягувати з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 )
аліменти на користь та на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2026р. до досягнення ОСОБА_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 , а далі стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття   ОСОБА_3 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_11 .
4. Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок. 
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя    В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2026