Справа №345/4158/26 
Провадження № 2/345/2895/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
15.09.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :
Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ОСОБА_1 з 05.08.1988 р.н. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , шлюб між сторонами був зареєстрований 12.10.2009 року. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2024 року шлюб між позивачкою і відповідачем було розірвано. Від зазначеного шлюбу подружжя має двох дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Син та дочка проживають разом з позивачкою. Після припинення шлюбних відносин відповідач проживає окремо від дітей. За наявною інформацією позивачки ОСОБА_2 проживає та працює на території Федеративної Республіки Німеччина, отримує дохід за кордоном, однак належної, регулярної та достатньої матеріальної участі в утриманні дітей не забезпечує. Усі основні витрати на дітей несе відповідачка сама самостійно. Діти потребують постійного матеріального забезпечення: харчування, одяг, навчання, медичне обслуговування та інші поточні витрати необхідні для їх нормального фізичного, інтелектуального та соціального розвитку. Зокрема, щодо дитини ОСОБА_4 наявні витрати на медичні послуги, лабораторні обстеження, медикаменти, окуляри та корекцію зору. Також обидві дитини перебувають у шкільному віці, що потребує стабільних щомісячних витрат.
Оскільки відповідач працює та отримує дохід за кордоном, а розмір його офіційного доходу в Україні позивачці невідомий, визначення аліментів у частці від доходу може ускладнити фактичне виконання рішення та не гарантуватиме належного утримання дітей. Саме тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, справедливим та таким, що відповідає інтересам дітей. Враховуючи вік дітей, їхні потреби, фактичні витрати на їх утримання, проживання дітей з матір`ю, а також те, що відповідач працює на території Німеччини та має можливість отримувати дохід у значно вищому розмірі, ніж середній дохід в Україні, вважає обґрунтованим стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 12 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, тобто загалом 25 000,00 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів слід враховувати не лише мінімальні українські соціальні стандарти, а й фактичний рівень доходів та витрат у державі, де відповідач працює та отримує заробіток. За офіційною Dusseldorfer Tabelle 2026, яка використовується судами Німеччини як орієнтир для визначення розміру утримання дітей, мінімальний розмір потреб дитини віком від 6 до 11 років становить 558 євро на місяць, а дитини віком від 12 до 17 років — 653 євро на місяць. Отже, орієнтовний сукупний мінімальний розмір утримання двох дітей за німецькими стандартами становить 1 211 євро щомісячно. 
Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 12 500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 12 500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі, які складаються з витрат пов`язаних розглядом справи у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок) на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідача.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.07.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі у передбаченому законом порядку надсилалася відповідачу на адресу його місця реєстрації. Проте поштове відправлення було повернуто на адресу суду, а тому, з огляду на положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, оскільки документи надсилалися за зареєстрованим місцем проживання відповідача та відповідач не повідомив суду іншої адреси, вважається, що відповідачу належним чином вручено вказані документи.
Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач не надав відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За таких обставин суд ухвалює рішення в заочному порядку розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. 
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.
Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Зі свідоцтв про народження ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що їх батьком є відповідач ОСОБА_2 .
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мімінуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 3512 гривень. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.
У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.
Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо місця роботи відповідача та розміру його доходів. Водночас відповідач може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. Будь-які докази на підтвердження непрацездатності відповідача у матеріалах справи відсутні.
Водночас вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 12 500,00 грн., на кожну дитину, є завищеними. Позивачкою, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Покликання позивачки про високий розмір заробітної плати відповідача є абсолютно голослівними, не підтверджені жодними доказами.
При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 426,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Щодо витрат за надання правничої допомоги. Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3200,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позов задоволити частково.
Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості щодо місця роботи відсутні, аліменти на користь дітей: сина ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Стягнення аліментів розпочати з 13.07.2026 року і проводити до досягнення дітьми. повноліття.
Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону на підставі ч. 2 ст. 184 СК України.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 426,00 грн. судового збору.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , 3200,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання. 
За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 15.09.2026 року.

Суддя         Володимир ОНУШКАНИЧ